ORNITIIOLOGISKA BREF I 53 



öfversidan mörkbrun, stjärten roströd, kroppens undersida brun, 

 vingarnes ut till de svartbruna handpennorna mjölkhvit. Vid 

 Furdsa syntes å den torra torfstranden en Charadrius minor, 

 hvilken fågel på de senare åren ej observerats vid sjön. A 

 Tovören sågos några par Ch. hiaticula tillsammans med två 

 par Tringa alpina, dessutom sex brushanar, hvilka helt fredligt 

 stodo tillsammans, visande att de redan slutat sina strider, 

 samt i en flock fyra skedanddrakar, en årthane och öfver 

 femtio gräsanddrakar, hvilka i sina praktdräkter bildade en 

 synnerligen anslående tafla. Ett skedandbo med tio ägg hit- 

 tades; dessutom uppehöll sig där ett par skrattmåsar. På 

 Österkullen häckade två par fisktärnor samt i det höga grä- 

 set fanns ett brunandbo med nio ägg. Vid Holmsör, en löf- 

 trädsklädd udde, voro sädesärlornas och snöskatornas (Tur- 

 dus pilaris) ungar redan utflugna, samt hördes på ett par stäl- 

 len Sylvia hortensis och F. hypolais samt en enstaka Ph. sibi- 

 latrix. Vid Hänger stodo vid stranden tvenne gluttsnäppor 

 och 3 brushönor i samma flock antagligen på flyttning norr 

 ut. Brunändernas antal syntes i år i Tåkern vara lika med de 

 föregående årens. På en torr trädesåker tämligen långt från 

 sjön uppehöll sig ett par gulärlor samt några par vipor och 

 hade tydligtvis sina reden i närheten. Dessa åkrar voro före 

 förra sänkningen tämligen vattensjuka, men som sagdt nu all- 

 deles torra. Icke förty bibehålla dessa fåglar sin förkärlek till 

 sina gamla häckplatser, fast de mera fuktiga maderna tyckas 

 vara mera lämpliga dylika. En flock på sex tranor uppehöll 

 sig på maderna, hvarifrån de företogo utflykter till åkrarna. 

 För första gången observerade jag på ett par ställen ortolan- 

 sparfven härstädes. 



Den 2 juni lämnade jag ej utan saknad den härliga sjön 

 med Jönköping som närmaste mål. Äfven här voro sångfåg- 

 larna fåtaliga. I den vackra stadsparken med sina täta alsnår 

 under sekelgamla mörka furor, där Sylvia atricapilla plägar 

 vara den allmännaste sångaren, märktes endast ett par träd- 

 gårdssångare, löfsångare samt en F. hypolais och en Ph. sibi- 

 latrix. Äfven här, där förr sångtrasten var mycket allmän, 



