GLLDFÄRGADE VAKIETETER AE ElSKAK 165 



sprungliga grönaktiga färgen. Därpå liar man bl. a. exempel 

 från Potomac river i Nord-Amerika och i japanska vattendrag. 



Karpfiskarna förete ofta xanthochroism, som man kallar 

 det förhållandet, att den gula färgen blir dominerande.' Karpen 

 själf uppvisar stundom gula varieteter. Den eljest tämligen 

 mörkgröna sutaren uppträder ej sällan i en vacker, rödgul 

 varietet. 



Af id har utvecklats en gul ras, som allmänt användes så- 

 som prydnadsfisk i dammar och bassänger. Det är tyskarnas 

 »Goldorfe» — guldid, och den är föremål för regelbunden od- 

 ling liksom guldfisken. 



När om vårarna den storvuxna mörtras, som i Ryssland 

 kallas : vobla», i stora massor stiger upp i Wolgadeltats armar 

 och där fångas i otrolig mängd för att saltas, torkas och rökas, 

 får man i notarna då och då guldfärgade exemplar. De ryska 

 fiskarena kalla dessa för kejserlig vobla och anse dem vara 

 stimmens anförare. 



Men' det är ej blott bland karpfiskarna, som detta xantho- 

 chroistiska fenomen uppträder. Man kan få se torskar, lakar, 

 ålar, målar o. s. v. i guldvarieteter med melaninet felslaget och 

 blott det gula lipochromet utveckladt. I denna tidskrift har 

 ock omtalats »guldspiggar» med samma ensidiga utveckling af 

 färgämnet. Guldfärgade varieteter af vår vanliga aborre äro 

 äfven kända från flera olika sjöar i vårt land, dock mest såsom 

 tillfälligt uppträdande, ehuru de på vissa platser oftare visa sig. 



Flundrorna äro bekanta för sin förmåga att skifta färg, 

 så att den öfverensstämmer med bottnens färg på det ställe 

 flundrorna uppehålla sig. Denna färgskiftning, som enligt hvad 

 experiment visat, regleras af de färgsensationer fiskens ögon 

 erfara, beror på en omlagring af samt olika grad af kontrak- 

 tion af chromatophorerna. Om t. ex. melanincellerna i ett yt- 

 ligare lager utvidga sig, täcka de öfver de gula eller rödaktiga 

 lipochromcellerna i djupare lager, och färgen blir då mörkare. 

 Återigen om melanincellerna starkt sammandraga sig i yttre 

 lager, under det att lipochromcellerna i ett underliggande vid- 



^ Jfr uttrycken nielanisni och albiiiisin. 



