242 FAUNA OCH FLORA 



Den i fråga om vissa arter vid jämförelse med äldre upp- 

 gifter tydliga framryckningen af häckningszonen mot norr torde 

 gälla endast eller i allt fall hufvudsakligen Frostviken, som 

 har en ur meteorologisk synpunkt markerad särställning, i 

 det att först nere i norra Värmland med afseende på medel- 

 temperaturen jämförliga förhållanden råda, beroende på, att 

 passen öfver Kölen här äro låga och afståndet till norska 

 kusten kort, fågelvägen omkring 10 mil. Förekomsten af till- 

 fälliga gäster där nerifrån är för den skull också vanlig: jag 

 nämner härvid fiskmås, tretåig mås, trut, ejder, storskarf, röd- 

 näbbad tärna. 



Den använda nomenklaturen är den af pcofessor Lönn- 

 berg angifna; de citerade lokalnamnen äro ofta gemensamma 

 med dem på norska sidan, liksom språket — Limålet — i sina 

 hufvuddrag är gemensamt för befolkningen på ömse sidor 

 riksgränsen. Icke alltid har jag kunnat med säkerhet konsta- 

 tera namnets och artens samhörighet, hvarom ett frågetecken 

 här som i öfriga fall får bära vittnesbörd. 



Ankomsttiden, A, angifves vanligen med två dagar, den 

 tidigast och den senast observerade; äggläggningstiden, H, 

 likaledes ■ — där nämligen observationen är gjord mera än en 

 gång. Vid fynd af ungar eller rufvade ägg har tiden redu- 

 cerats härför, hvadan siffran sålunda anger tidpunkten för full, 

 nylagd kull. En påtaglig brist i dessa anteckningar är från- 

 varon af tidsuppgift för höstflyttningen, men då jag endast har 

 få, till dels osäkra anteckningar, har jag föredragit att ej alls 

 medtaga några sådana. 



Det försök, som här gjorts, att med siffror antyda de 

 olika arternas frekvens inom undersökningsområdet — från 

 I --= allmän till V = sällsynt — har ju endast ur bekvämlig- 

 hetssynpunkt företräde framför den vanliga användningen af 

 adjektiv; meningen är naturligtvis ej heller att genom siffran 

 gifva något som helst uttryck för individantalet, utan måste 

 densamma inom hvarje större grupp få ett ensamt för denna 

 gällande relativt värde. Ängpiplärkan har liksom stenfalken 

 och drillsnäppan poängen I, men individantalet af de båda 



