Ett sparfugglebo 



huru sparfugglan är utbredd så godt som öf- 

 ver hela Sverige och tidvis kan vara ganska 

 allmän på en del ställen, är det dock en gan- 

 ska stor sällsynthet att finna hennes bo. Det 

 torde därför intressera tidskriftens läsare att 

 erfara något om ett dylikt fynd, som i år för- 

 värfvats till Riksmuseum. Vi må därvid lämna ordet åt e. 

 kronojägaren Einar Andersson, som gjorde upptäckten. Tack 

 vare vänligt tillmötesgående af jägmästaren Edv. Wibeck kun- 

 na vi äfven återgifva ett par förträffliga fotografier, som visa 

 dels själfva boet med äggen, sedan en öppning gjorts på stam- 

 men, dels och platsen med boträdet ock dess omgifning. 

 Kronojägare Anderson skrifver: 



»Sparfuggleboet påträffades den 5 maj 1914 å Grönsinka 

 kronopark. Boet var byggdt i en klibbal af nio tums bröst- 

 höjdsdiameter. Det låg tolf fot från marken med ingångshålet 

 på sydöstra sidan. 



Den omgifvande skogen bestod af gran, klibbal och glas- 

 björk i fullt slutet bestånd. Granen var det härskande träd- 

 slaget och utgjorde ensam ungefär lika många stammar som 

 löfträden tillsammans. Af löfträden var alen det öfvervägande 

 trädslaget. Enstaka alar och aspar funnos äfven. Markläget 

 var fuktigt men friskt. Markvegetationen öfvervägande gräs 

 och örter med inblandning af mossor, såsom Hypmim prolife- 

 riim, H. parietimim och H. triqiietrum. 



I närheten af boet var ett större kalhygge afverkadt år 1913. 

 Hygget är starkt gräsbundet och därför mycket lämpligt för 

 sorkar, lemlar och möss. I det kvarvarande affallet, efter af- 



