276 FAUNA OCH FLORA 



Jag räknade efter. Till Skansen kom han i oktober 1901. Han 

 har således varit här i öfver 13 år. Enligt uppgift var han 

 åtminstone två år vid sin ankomst. Det är ju en bra ålder, 

 synnerligast som 11 år är den längsta tid, jag sett uppgifven 

 för själars lefnad i fångenskap. 



Under dessa mina funderingar dök emellertid Jakob upp 

 ur djupet. Det var halfmörkt, och han tog ingen notis om mig, 

 trots jag ropade på honom. Några djupa inandningar, och så 

 försvann han under vattenytan. Nå, han lefver då, tänkte jag, 

 och fortsatte min rond. Efter en timme var jag där igen och 

 dök han just då upp. Fortfarande alldeles frånvarande, stirrade 

 han på mig, fnyste och försvann. Längre fram påförmiddagen 

 var han emellertid liflig som vanligt. Flera morgnar uppträdde 

 han på detta sätt och då förstod jag, att han på gamla da'r 

 blifvit en riktig sjusofvare. Och det missunnar ju ingen gamle 

 Jakob, lika litet som man missunnar honom de 250 färska 

 strömmingar, han nu i öfver 13 års tid dagligen sköljt ner 

 med bara lite Djurgårdsbrunnsviksvatten. 



