SMÄRRE MEDDKLANDF.N 287 



Längt ifr;in att, som iium kunnat \änta, kasta ut flugsnapi)are- 

 ungarna började talgoxarna, bädc hanen och honan, omedelbart att 

 föra mat in uti holken. Liksom förut hela våren hämtade de nu 

 till en början ost, späck och hampfrö frän fågelbordet, men efter 

 två dagar ändrades dieten och fosterbarnen uppföddes sedan ute- 

 slutande med insekter. Honan återvände dock senare till fågel- 

 bordet, mcMi tog då endast mjukt hvetebröd och blötta skorpor. 



'i'idcn var ju ovanligt lång, men det sparades på maten. 



Den i4:e juli syntes en liten fjäderboll komma ut ur holken 

 och slå sig ned på närmaste gren. Med kikare såg jag tydligt, att 

 det var en flugsnappareimge. Fyra andra följde senare. Den 25 

 juli lockade talgoxarna ut sina egna ungar ur samma holk. 



En inblick i talgoxens sjählif. 



Det föreföll ofta, som om talgoxungarna hade till sport att 

 söka öfverträffa hvarandra i djärfhet och, det var alldeles tydligt, 

 att de voro afundsjuka på hvarandra om vår \änskap. En af dem 

 brukade ofta sitta på handen och plocka brödsmulor frän mina 

 läppar, fanns då hans släkt i närheten, nändes han inte äta jiå en 

 lång stund, utan släppte den ena biten efter den andra, tydligen 

 för att få visa sig duktig, och såg sig för hvar gång triumferande 

 omkring på de betindrande åskådarna, och när en af de andra tog 

 efter honom, fllög han bums till skogs och ville sen inte på flere 

 dagar utföra sitt lilla tric. 



Jordaball::. 



Ett år bodde svart och hvita flugsnappare i två holkar, som 

 kommit att sitta något för nära hvarandra, hvaraf följden natur- 

 ligtvis blef otaliga strider om jakträtten. Slutligen enades de dock, 

 hvardera familjen fick en lång smal remsa till jaktområde, och ett 

 berberisbuskage niidt emellan båda holkarna afsattes till »neutral 

 zon», där kunde man sedan ofta få se båda hanarna sitta i frid 

 på samma gren. 



En fridstiftarc. 



Ibland äro flugsnapparhonorna mera stridslystna än hanarna. 

 En gång hade två honor råkat i slagsmål, när en främmande hane 

 flög midt emellan dem och skilde dem åt. De två stridande sågo 

 mäkta förlägna ut och flögo skyndsamt livar och en in i sin holk. 



E. Eichelberg. 



