Ströftåg i Kaukasus. 



Af Otto Cyrén, Waischau. 



III. Tah sch, ett jägarnas paradis. 



GARDEN 



äst- och ostkust bjuda i Kaukasus på de stör- 

 sta olikheter, betingade af de oHka klimatiska 

 förhållandena. Under det de fuktiga vindarna 

 från Svarta hafvet spendera rikligt med regn 

 året om, så att bergen i såväl Stora som Lilla 



iS? ;. -i^.^f'; Kaukasus ända ned till hafsytan äro beklädda 



med präktiga urskogar, är ostkusten jämförelsevis torr och 

 skogfattig. Här härskar, trots det väldiga Kaspiska hafvet, 

 ett betydligt kontinentalare klimat med »asiatiska» vindar och 

 växlingar. Först nere i söder, på andra sidan den stora Mu- 

 gänstäppen, komma vi till ett fuktigt, skogbevuxet bergland, 

 Ta/ysch. 



När man med järnvägen lämnat de enformiga stäpperna 

 i norr, hvilka visserligen på våren prunka i allehanda vackra 

 färger, som Floras barn skänka dem, har man en mycket 

 långtråkig sträcka längs kusten ned till Baku, om man ock 

 här och där får trösta sig med anblicken af det stora, vida 

 hafvet. Endast ett stycke söder om Derbent, där Samur och 

 några mindre floder bilda ett slags deltaland, fröjdar man sig 

 under någon timmes tid åt de präktigaste skogar. 



Ett afbrott i kustlinjen bildar halfön Apscheron, så berömd 

 för sina storartade naftaförekomster, och där marken är så 

 rik på naftagaser, att man åtminstone för icke längesedan 

 endast behöfde sticka ned ett rör i jorden för att ha bränn- 

 bar gas till alla husbehof, och där man ännu litet hvarstans 

 bränner kalk med dessa naturgaser. En sådan mark skulle 



Fauna och Flora 1913. Häfi. 1. \ 



