STROFTAG I KAUKASUS 7 



Värre om nätterna; särskildt när vi tältade, stördes vi af deras 

 oväsen. — Med den mängd rofdjur, både fyrfotade och bevin- 

 gade, som befolka Talysch, stå alla dess djur på land och i 

 vattnet, uppe i luften och nere under vattnet under trycket af 

 kampen för tillvaron; här är ett stycke natur, där människan 

 trots sina odlingar ännu ej nämnvärdt rubbat naturens gång. 



Men låtom oss efter denna allmänna öfversikt återgå till 

 resans vidare förlopp! Som jag redan nämnt, hade vi gevär 

 med endast för det fall, att vi komme in i en regnperiod och 

 således ej haft annat att göra än att jaga och preparera. Med 

 undantag af första dagen hade vi emellertid vackert väder 

 och då vi sedan ej fingo mycken tid att preparera, ville vi ej 

 skjuta i onödan — särskildt se'n en vacker häger och ett 

 par roffåglar fördärfvats innan vi kunde befatta oss med dem. 

 Det ornitologiska utbytet blef därför ej stort; aldrig har jag 

 så beklagat, att jag ej är ornitolog, som dessa dagar i Talysch 

 — mina kamrater likaså, det blir därför endast en synnerligen 

 bristfällig skildring af fågellifvet i dessa trakter, som jag kan 

 bjuda mina läsare på. 



Sedan vi ordentligt synat vårt »hotell ■ i Lenkoran och 

 förgäfves sökt räkna ut, hur mänga som redan legat på våra 

 lakan, gjorde vi f(')rst en liten tur kring basarerna, där de be- 

 pälsade tatarerna fingo frosskakningar, när de sågo oss spatsera 

 i våra sportdräkter. De tecknade åt oss, att vi väl måste 

 frysa väldigt, men vi bara skrattade åt dem, och då skrattade 

 de med. Österns barn vinner man ju liksom söderns lätt 

 med en smula godt humör. Alla fruktträd blommade eller 

 hade blommat, popplarne stodo trots det starka temperatur- 

 bakslaget före och under påsk i sin första, ljusa grönska, och 

 vi voro lyckliga, att från Nordens snö och slask ha kommit 

 midt ibland blommor och grönt. Det var nämligen först d. 9 

 April! I lätt duggregn och half storm vandrade vi sen ut till 

 en morzi ett par km. norr om staden. Längs stranden ligga 

 talrika fiskerier, ett fåtal måsar höllo sig i närheten af dessa, 

 men deras skrin öfverröstades af bränningarnas starka dan. 



