STRÖKTAf; I KAUKASUS 1 3 



tillgodogöra oss. Pterocaryan älskar fuktighet och växer direkt 

 i vattnet, skogen står här ständigt under vatten, och detta 

 ofta ganska djupt; så var förhållandet under hägerkolonierna. 



Vi hade naturligtvis sökt ut en torr platsj att rasta på, 

 bland taggsnår och kullfallna träd. Där fångade vi en del 

 (Jdlor och snokar, bl. a. en helt svart orm, som vi först an- 

 togo vara en för oss obekant art. Men den visade sig senare 

 vara den svarta varieteten af Åskidapormen (Coluber longis- 

 simus Laur. var. niger), samma varietet, som är så allmän i 

 de syditalienska sumptrakterna, och som väl ingen besökare 

 af t. ex. Paestum undgått att lägga märke till. En väldig 

 scheltopusik, tjock som min arm, drog sig tillbaka i skydd 

 af ett taggigt Smilax — snår, annars hade jag väl tagit honom 

 med som ett unikum, om man också hade svårt att härbär- 

 gera så stora och skrymmande djur. Scheltopusiken frodas 

 ofantligt i det fuktiga Talysch, jag har aldrig tillförene träffat 

 på sådan jätteexemplar som där, ej heller att undra på, då 

 de alltid ha dukadt bord framför sig, under det deras bröder 

 på de stora stäpperna i brist på föda under sommarens torka 

 måste lägga sig i sommardvala. Vintern i Talysch är ytterst 

 mild, vegetationen afstannar aldrig fullkomligt och reptilerna 

 lära väl på sin höjd sofva ett par månader. 



Efter det trefliga afbrottet i sumpskogen kommo vi snart 

 på riktigt torr mark, genom en härlig ekskog fram till den lilla 

 byn Tängjarut vid bergets fot, där vi tänkt få något till lifs. 

 Efter den lukulliska middagen, som bestod af bröd, dadlar och 

 te, bestego vi det med vacker ekskog beklädda berget. Bland 

 ekarna stod en och annan alm och bok, ofta en präktig Quercus 

 castaneaefolia, som namnet anger en ek med blad, liknande 

 den ätliga kastanjens. Från toppen bestods oss en stor- 

 artad utsikt öfver slättlandet med sina spegelblanka, öfver- 

 svämmade risfält, i hvilka de otaliga små dammarna bildade 

 ett jättenät. Luften var klar, så att vi sågo långt bort öfver 

 Kaladagnasjön mot Astara, skogsdungar och trädgårdar och 

 utanför allt det blånande hafvet. 



Byarna här nere utmärka sig för en intressant specialitet; 



