NÅGOT OM ORCHIDÉFLf)RAN VII) ÖSTERSUND 2 1 



så har den sedan gammalt ett kändt stamlokus å de förut om- 

 talade kalkbackarna mellan järnvägen och Storsjön, rätt nedan- 

 för den förenämnda artens växtställe. Den finnes sålunda upp- 

 tagen i lektor Olssons »Förteckning öfver Jämtlands fanero- 

 gamer och ormbunkar» i K. Vetensk. Akademiens Förh. 1884, 

 men där under namnet E. riibiginosa (Cr) iivilken enligt Neu- 

 man skulle vara indentisk med E. atronibens. Efter hvad jag 

 kunnat finna, måtte ett misstag föreligga, enär arten vida mer 



Vegetationsbild friin Mjöllebäcken. Tidigt på våren. 

 Sluttningen till vänster iir en växtplats för Nigritella nigra. 



påminner om den var. af latifolia, som Neuman kallat violacea. 

 Jag liar också fimnit den till utseendet betydligt afvika från 

 exemplar af atronibens, som jag tagit i Östergötland, och som 

 väl öfverensstämma med Neumans beskrifning på denna art. 



Från denna lokal äro således icke mindre än 9 arter an- 

 tecknade. 



Endsjön på Frösön är en grund, mindre insjö, sedan en 

 företagen sänkning, omgifven af en bred bård af kalkbleke (se 

 foto.). Den afbördar sitt vatten till Storsjön genom den kilometer- 

 långa Mjöllebäcken, hvilkens dalgång, i förbigående sagdt, hyser en 



