26 



FAUNA OCH FLORA 



här återge visserligen den fina bandteckningen, näbben är skarp, 

 och ögat sticker klart och hårdt fram bakom en fatal pinne, 

 men nådd är hon ändå inte, förrän hon på bilden sitter och 

 styckar en orre åt sina obändiga telningar. Tyvärr hade fru 

 hök ägg den gången, jag träffade henne, och det var mig inte 

 förunnadt att komma igen, när hon kläckt. Men så vidt jag 

 vet, lefver hon och hennes make, och • — alla jaktvårdare till 



Fig. 1. 



trots ■ — måtte de få glädja sig åt ett långt lif och ständigt 

 blåare ryggar. 



Enligt mina anteckningar var det den 8 maj. Jag hade 

 med Johan Turi som följeslagare färdats på skidor uppifrån 

 hans läger ett par mil för att se på ett lafskrikebo, som 

 en liten lappojke skulle funnit, när lägret drog till fjälls en 

 vecka förut. Pojken hade stjälpt boet på okynne, slagit sön- 

 der äggen och fått ovett af fader Turi, som kände tingens 

 värde. Jag skulle samma riktning fram i alla fall och ville se 



