Myrornas hämnd. 



(Drag ur myrans psykologi.) 



Af 

 James Maule. 



tt skogs- eller stackmyrorna äro bland de mest 

 intelligenta af de ryggradslösa djuren, torde 



'Cc^JUl rp <^^för livar och en vara nogsamt bekant. Huru 

 ^^-^^de lefva i ordnade samhällen, där hvarje in- 



^^ 



"divid har sin bestämda uppgift, känna vi re- 

 ;.?lädan genom skolstudierna; hvilka skickliga 

 byggmästare de äro, hvilken outtröttlig flit de ådagalägga, hvil- 

 ken ömhet och omsorg de visa för afkommans bevarande, för 

 sin öfverhets skyddande och bekvämlighet, känner man ju äfven, 

 likaså att de äro oförskräckta och modiga både i försvar och 

 anfall. De ha sina särskildt utbildade krigare, sina spioner 

 och vakter eller kunskapare, äro skickliga yrkesarbetare såväl 

 i byggnadskonst som i trädgårdsskötsel, äfven hemmastadda i 

 »boskapsskötsel» — ty de vårda och »mjölka» sina husdjur, 

 bladlössen. Med få ord — myrsamhället är en mönsterstat 

 af ordning och skick, där ingen lättja förekommer hos arbe- 

 tarne, ingen arbetsinställelse, ingen afund mot »öfverklassen», 

 som dock är ett fåtal i jämförelse med proletariatet, de mil- 

 liontals arbetsmyrorna. 



Dessa senare uppbjuda tvärtom alla sina krafter för att 

 göra lifvet så behagligt och sorglöst som möjligt för sina öfver- 

 hetspersoner, försvara dessa och afkomman vare sig denna 

 senare är ämnad till öfver- eller underordnade individer, hop- 

 Fauna och Flora 1913. Haft. 2. 4 



