c 2 FAUNA OCH FLORA 



af en ny bostad. Byggnadsmaterial infördes genom hålet och 

 sågspån från trossbottensfyllningen utfördes såsom varande 

 otjänligt till byggnadsgods. Den ena myran efter den andra 

 visade sig i ingångsporten och nedsläppte sitt sågspånskorn. 

 vände så åter in för att hämta ett nytt och upprepa samma 

 manöver, under det en oafbruten rad myrarbetare tågade in 

 med tallbarr, småkvistar och annat lämpligt material. Snart 

 hade en hel pyramid af sågspån bildats nedanför ingångshålet. 



Det var som skulle myrorna finna rättvisa och billighet 

 fordra, att jag, som beröfvat dem deras bostad, också hade 

 skyldighet att dela min egen med de hemlösa och skaffa dem 

 tak öfver hufvudet. 



Emellertid ville jag ej utan vidare gå in på deras villkor 

 utan började åter föra krig. Åtskilliga försök gjordes att af- 

 mota de besvärliga inkräktarna, än med tjära, än fotogen, gas- 

 olja, tobaksafkok, salt, fiskspad och till och med besprutning 

 med formalin. Allt var dock förjäfves, intet kunde hejda de 

 envisa djuren. 



Nya skaror anlände, och ehuru hundratals individer ströko 

 med, tycktes tillströmningen af friska trupper murare snarare 

 ökas än aftaga. 



De togo sig blott nya vägar, använde sina likars döda 

 kroppar som bryggor, öfversvämmade hela byggningen och 

 delande sig i olika anfallskolonner, angrepo de från alla väder- 

 streck. Genom springor vid fönstren kommo de in i rummen, 

 från taket praktiserade de sig in på vinden och under tiden 

 arbetades det oafbrutet på stacken under golfvet. Denna var 

 snart så stor, att dess öfversta topp måste byggas ofvan golf- 

 tiljorna i rummet, där en hop myror sprungo af och an. Det 

 var en sannskyldig plåga de små djuren förorsakade mig, de 

 höllo på att intaga hela byggningen. — 



Var detta deras anfall verkligen en hämndeakt? Kände 

 de månne på sig, att det var genom mitt förvållande man våld- 

 fört sig på deras egen fredliga bostad? 



Det är ej troligt, men så föreföll det. Ett annat bonings- 

 hus, ett stenkast från mitt, skonade de fullkomligl, ehuru detta 



