58 FAUKA OCH FLORA 



Enligt benäget meddelande af inspektor P. E. Lindström, 

 Bredsjön, fanns i början af 1800-talet i samma sockens väst- 

 liga del en och annan bäfver vid Bjurddalsbäcken väster om 

 Västansjö (Bredsjön). Vid nyssnämnda vattendrag, hvars första 

 sammansättningsdel med tiden blifvit för allmogen obegriplig 

 och därför kontaminerats till Myrddalsbäcken, sköts det sista 

 djuret 1805—1807. I närheten af den s. k. Ormhälltjärn finnas 

 ännu tämligen rikligt bäfverstammar på P/2— 2 meters djup. 



Från provinsens västra del föreligga inga data. Dock 

 synes, af vissa namn att döma, bäfver hafva funnits flerestädes 

 i Ljungans och dess bifloders dalgångar. Före älfvens utlopp 

 i Mellansjön bildar den Biireforsen, och på samma sjös västra 

 sida ligger Bursnds, båda härledande sig från det äldre svenska 

 ordet bur eller bjur (bäfver), som äfven ingår i Bjurådalsbäc- 

 ken. Betydligt yngre är namnet Bdfvertjärnsbäcken, som flyter 

 till Stavstjärn nära Harrsjön. 



I provinsens västra delar, där Ljungans stora timmerflott- 

 ningssjöar finnas, är det godt om fiskrika skogssjöar. Om 

 en af dessa, Fdrningen, som ligger 2 ^'2 km. från Ytterturin- 

 gens by, berättar sägnen i Hafverö socken, att det i denna 

 sjö fordom fanns ett synnerligen rikt mörtfiske, men att man, 

 då två turingsbor blifvit osams om fiskeområdet, därefter hvar- 

 ken på nät eller andra redskap kunnat få annan fisk än abborre, 

 fast det finnes rikligt med mört i sjön. (Meddelandet lämnadt 

 af inspektor Bylund på Hafverö-Vallen). 



Här och där i nordöstra Medelpad finner man ej sällan på 

 betesmarker invid fäbodar och byar, att de tama djuren kvar- 

 lämnat icke blott giftiga växter utan äfven sådana, som inne- 

 hålla en mindre kvantitet kiselsyra o. d. Särskildt hästar äro 

 i detta hänseende mycket nogräknade. Så t. ex. ser man i 

 Bye (Hässjö s:n), att alla »granogräs» {Eqiiisetum-arter) för- 

 smås af hästar, dock ätas de mindre arterna af kor. Likaledes 

 har jag i Skälljum (Ljustorp) funnit en starrart (Carex globularis) 

 och dufkullan (Trlentalis eiiropica) stå orörda. Dock ingår 

 den förra ofta i höet som vinterfoder. Den gula näckrosens 

 blad (Niiphar luteum) förstöres någon gång af kor, något som 



