62 FAUNA OCH FLORA 



d) Vissa växter hafva erhållit namn af djur. som äter hela 

 växten eller vissa växtdelar. Ex. Ålgkdl (Mulgedium alpinum), 

 gul musärtbock (Lathyrus pratensis), bld musärtbock (Vicia 

 Cracca). 



e) Ordet orm, som ingår i ett flertal växtnamn, synes tyda 

 på något »oförklarligt-», någon hemlighetsfull, ond naturmakt 

 (något giftigt, hemskt o. d.). I folksägner inom Hafverö om- 

 talas t. ex., att barn blifvit skrämda af »ormar och mycket 

 styggt» Ex. Ormbär (Actaea spicata, röda, giftiga bär: äfven 

 växtplatsen torde spela in), ormgräs (Onoclea struthiopteris, 

 växer ofta på djupt skuggiga och fuktiga platser). »Ormhäll- 

 tjärn», en öde skogstjärn, numera nästan igenvuxen, har er- 

 hållit sitt namn af »ormhäller», vattenödlor, som af allmogen 

 kallats så för deras »ormliknande» utseende. 



De svarta, glänsande blåbären, som sägas vara -»ormslic- 

 kade^, hafva säkerligen, på grund af deras sporadiska förekomst 

 och egendomliga utseende, af folket ställts i sammanhang med 

 den anda eller kanske rättare sagdt, »oförklarliga» naturmak- 

 ten, som ju ofta representeras af ormarna. 



f) Af det medelpadska duftdrar och det motsvarande upp- 

 ländska gökblod, hvilka båda äro namn för Erineum roseum, 

 synes framgå fåglarnas sorg-», därför att man tager bort deras 

 ägg. Den vackra, röda, »egendomliga» bildningen på björk- 

 bladen har tvifvelsutan inom hela Sverige väckt allmogens för- 

 undran och troligen framkallat olika tydningar i skilda delar 

 af landet. 



Karlshamn den 6 december 1912. 



