HVILKA DÄGGDJURSARTERS SKINN ANVÄNDAS SASOM PÄLSVERK r 7 I 



sas Värde är mycket olika. De, som komma från Lappland, 

 betalas med ända till 50 Mk., men de från sydligare orter äro 

 ej värda mer än 10 — 12 Mk. Från Sibirien beräknar Brass 

 en årsskörd af omkring 60,000 räfskinn af god kvalitet. Men 

 de 30,000 små japanska räfvarna äro ej värda mer än 5 Mk. 

 Delvis beror detta därpå att de äro uppsprättade i buken, då 

 de komma i handeln. Karganräfven i Central-Asien levererar 

 årligen 150,000 skinn, och från Afganistan får man 15—20,000. 

 Från Australien, dit räfvar infördes för att bereda hjälp mot 

 landsplågan kaniner, men själfva blefvo en landsplåga, utföras 

 nu årligen omkring 50,000 räfskinn, som dock äro af ringa 

 värde, emedan deras päls försämrats af det varma klimatet 



Nord-Amerikas gråräfvar (Urocyon cinereoargentatiis och 

 närstående former) äro äfven föremål för pälshandel. Deras 

 värde uppgår dock ej till mer än omkring 6 Mk. pr skinn 

 men Brass säger, att mellan 20,000 och 40,000 dylika årligen 

 exporteras till Europa. 



En annan liten nord-amerikansk räfart, som pälshandeln 

 synes ha decimerat, är den s. k. kitfox (Viilpes veloxi. Af denna 

 rödaktigt gulgrå art sände Hudson Bay Company 1858 10,000 

 skinn till Europa, men nu stiger antalet knappt öfver 1,000. 

 Dock kommer härtill ett par tusen skinn af närsläktade raser 

 i Förenta Staterna. Den asiatiska korsak-räfven och dess 

 släktingar få årligen släppa till omkring 60,000 skinn, som 

 dock ej i första hand betalas mer än med 4 Mk. pr styck. 



Från Argentina komma omkring 5 — 6,000 skinn af den 

 silfvergrå Catiis azarce, stundom kallad pampasräf. Af den 

 större Canis magellanlcus gå blott några hundra skinn i den 

 internationella pälshandeln. 



Fjällräfsskinnen äro som bekant mycket omtyckta. Från 

 det arktiska Nord-Amerika försäljas årligen från 23 till 29 

 tusen skinn, men Asien lämnar mer än dubbelt så många. 

 Värdet växlar alltefter pälsens tinhet från 20 till 30 Mk. Blå- 

 räfvarna äro blott varieteter af vanliga fjällräfvar, som dock 

 på vissa ställen äro mera talrika eller rent af talrikare än de 

 hvita. Från Grönland och Island lär man få 500 till 1,000 



