andfAglarnas olika dräkter ocm ruggnixg 77 



tillkommit senare än den andra dräkten, som i regel är m. 1. m. 

 lik honans och sålunda så att säga är mera af släkt- än 

 arttyp. 



Men om nu hanarnas praktdräkt tillkommit i samband med 

 fortplantningen, skulle man kunna vänta, att den utvecklas i 

 lagom tid före denna. Ja, så är ju också fallet med många 

 fåglar. Om vi t. ex. tänka på småvadarna så aflägga de sin 

 praktdräkt på eftersommaren eller hösten och i mars— april, 

 stundom ej förr än i maj är den nya praktdräkten åter färdig. 

 Vi ha sålunda i detta fall en långvarig vinterdräkt under en 

 stor del af året. Men huru olika förhålla sig ej änderna i detta 

 fall. När parningstiden är slut på försommaren, draga sig 

 andhanarna tillbaka till undangömda ställen och genomlöpa en 

 ruggningsprocess, som delvis försiggår mycket häftigt, så att 

 fåglarna på en gång fälla alla vingpennor och förlora flygför- 

 mågan. De utveckla nu en ny dräkt, som mycket liknar ho- 

 nans (vår plansch visar ett exempel på snatterandhanar i som- 

 mardräkt '). Men denna nya dräkt, som man plägar kalla 

 sommardräkt, bäres ej längre än till hösten, då ånyo prakt- 

 dräkten kommer till utveckling, dock utan att i den ruggnin- 

 gen vingpennorna fällas. Praktdräkten bäres sedan hela vin- 

 tern och våren till parningstiden är öfver, sålunda större delen 

 af året. Om man nu gör en jämförelse mellan vadares och 

 andfåglars dräkter, så skall man komma till det intressanta 

 resultatet, att, då ju å ena sidan praktdräkterna i båda fallen 

 måste anses motsvara hvarandra, å andra sidan vadarnas vin- 

 terdräkt» måste motsvara andfåglarnas »sommardräkt;, trots 

 det att de bäras under så olika årstider och under så olika 

 tidslängd. Olikheten ligger däri, att vadarna visserligen be- 

 hålla sin praktdräkt något längre, hvilket har sin orsak däri, 

 att de ej gärna kunna börja rugga, förr än bekymret med 

 ungarnas uppfödande är afslutadt, men däremot ikläda de sig 



^ De här afbildade fåglarna ha genom vänligt tillmötesgående af d:r W. 

 A. Engholm afmålats för Riksmusei räkning af artisten A. Ekblom. De äro 

 beskrifna af d:r H. Nyqvist å sid. 259 förra årgången af denna tidskrift Qfr 

 ock uppsatsen af sistnämnde författare om andarternas dräkter sid. 232 — 23S 

 förra årgången och d:r Engholms notis föregående häfte sid. 46). 



