andfaglarnas olika dräkter och huggning 79 



samt för dem. Mycket bättre är det alltså, om detta kunde 

 ske på hösten, då de ännu ha godt af den vackra årstidens 

 rikliga näringstillgång, och då de, såsom erfarenheten visar, 

 äro feta och välfödda. Det kan alltså utan tvifvel betraktas 

 såsom en nyttig tillpassning till lefnadsfurhållandena, då dessa 

 fåglar redan på hösten skruda sig i praktdräkten, och detta 

 torde vara förklaringen till, att den s. k. sommardräkten bäres 

 så kort tid. 



Hvad som ofvan sagts gäller de allmänna reglerna för 

 våra andfåglars ruggning, men man känner långt ifrån allt 

 om dem, och nya studier behöfvas för att fullständiga vår kun- 

 skap härom. Andfåglarnas sommardräkter äro äfven sällsynta 

 i våra museer och böra därför tillvaratagas (till Riksmuseum 

 äro dylika alltid välkomna). De här afbildade snatterandhanarna 

 i, sommardräkt äro t. ex. sannolikt de enda i sitt slag, som till- 

 varatagits hos oss, och en del dykandarter äro ännu mera rara 

 i motsvarande dräkt. Emellertid, då denna dräkts tillvaro 

 förkortats så mycket, såsom ofvan framhållits, torde det vara 

 sannolikt, att en del intressanta varianter skola visa sig fin- 

 nas, om materialet blir stort nog. Detta är ytterligare ett 

 skäl för att hålla ögonen öppna med afseende på dem. Det 

 är också tydligt, att en del oregelbundenheter göra sig gällande 

 hos vissa arter. En dylik är ejdern. Ser man t. ex. på de 

 fjolårsungar, som vi i vår östra skärgård kalla »hälsingar»,^ 

 så finner man dem på våren, då de närma sig ett års ålder, 

 mycket olika, knappt två ha identiskt lika dräkt. Fyra stycken 

 dylika, skjutna samma morgon på samma plats i början af 

 maj, företedde t. ex. följande olikheter. En hade ungstjärtfjäd- 

 rarna kvar men oerhördt slitna och blekta. De nya svarta 

 stjärttäckarna både ofvan och under hade framkommit liksom 

 äfven en svart lårfläck, men rygg och buk hade eljest knappt 

 några nya fjädrar, och den hvita halsringen var mycket svagt 

 utvecklad. En annan var ganska lika, men stjärten var mindre 

 nött, den hvita halsringen bredare och äfven strupen var hvit, 

 skulderfjädrarna voro mera hvitbrokiga, och på hufvudets sidor 



' Namnet kommer af hals, emedan de ha en hvit ring om halsen. 



