OM STUDIF.T AF INSKKTERXAS IXSTINKTF.R 95 



bären än andra ocli de förra attrahera de äggläggande honorna 

 mera. 



Rönnbärsmalen och f. ö. andra skadeinsekter skulle man 

 kunna tänka sig angripas på följande sätt: först bör man 

 experimentellt vinna bekräftelse på hvad man redan nu kan 

 förmoda, nämligen att de fytofaga arternas honor vid ägg- 

 läggningen ledas af vissa specifika kemotropismer liksom How- 

 LETT visat, att Sarcophaga och Stomoxys göra. 



Sedermera bör man analysera de delar af värdväxterna, 

 som angripas (i många fall torde dessas kemiska beståndsde- 

 lar redan vara kända), hvarefter man experimentellt utröner in- 

 sektens förhållande till de olika ämnena och, ifall man lyckats 

 finna ett ämne, för hvilket den reagerar starkt positivt, in- 

 rättar någon slags fälla med detta ämne som lockbete. 



Det är klart, att hvad som här sagts om fångsten af de 

 fytofaga fjärilarnas honor, likaledes gäller om andra arter, där 

 både imagines och larver äro fytofaga. 



Det är möjligt, att den praktiska entomologiens målsmän 

 rycka på axlarna åt dessa djärfva framtidsdrömmar, då man 

 nått så långt, att man vid en insektdiagnos ej blott uppgifver 

 alla yttre kännemärken utan äfven bifogar några formler, som 

 angifva de olika slag och olika grader af tropismer den mani- 

 festerar under sin utveckling och för de skadliga därjämte bi- 

 fogar en uppgift på det eller de organiska ämnen, för hvilka 

 den reagerar positivt kemotropiskt. Det dröjer naturligtvis, 

 innan vi kommit så långt, men ett är säkert, att vi genom ett 

 målmedvetet studerande af insekternas tropismer och i synner- 

 het kemotropismen skola finna nya vapen i striden mot ska- 

 deinsekterna. 



