SMÄRRE MEDDELAXDRN g 7 



Dagen efter, vid ett hesök å Klinten, påträffade jag en del 

 exemplar af den litiigt åtrådda Orchis purpurea, ståtlig att skåda. 

 En klar morgon, då jag satt på en bänk å Klinten, med hafvet 

 under mina fötter och med en vid utsikt, åt söder till Riigen och 

 åt norr till Skånes sydkust, hvilka båda framträdde tydligt vid hori- 

 sonten, varseblef jag en röd blomma, som på långt håll tedde sig 

 som en villa. Vid närmare efterseende visade den sig emellertid 

 vara Cephalantera rubra, som här växte i flera exemplar. Ett stycke 

 därifrån, i en skuggig skogsdunge, påträffade jag den hvita Cepha- 

 lantera grandiflora. Efter en stunds vandring mot »Store Klint» 

 fann jag å en sank äng Sturmia Eoeselii, obetydlig mot de före- 

 gående, men ändock oändligt täck med sina två gröna blad och 

 gulhvita blommor. 



Det skulle taga för stort utrymme i anspråk att utbrodera mina 

 fynd med stämningsskildringar, jag vill därför helt prosaiskt angifva, 

 att de orchidéer jag utom de förenämnda fann på Moen voro: 

 Orchis mascula och maculata, Platanthera bifolia och chlorantha, 

 Epipactis palustris, Helleborine och rubiginosa, Listera ovata, Neottia 

 nidus avis, Malaxis paludosa, Epipogium aphyllum och Coralliorhiza. 



Om den öfriga vegetationen vill jag endast nämna, att jag på 

 ett bestånd af unga granplantor fann Cuscuta epithymum och på ett 

 gärde nära hafvet Reseda lutea, likaledes ymnigt. 



Djurvärlden var, så vidt jag kunde finna, icke lika intressant. 

 Danmarks fauna är ju jämförelsevis fattig, och där bo och bygga 

 inga andra ryggradsdjur än sådana, som finnas eller anträffats i 

 Sverige. Af däggdjur påträftade jag endast rådjur, harar i mängd, 

 enstaka räfvar samt igelkottar. Fasaner stötte man upp hvar man 

 gick i skogsbrynet, rapphönan häckade allmänt till och med inne 

 i skogsdungen, i ett högt bokträd hade ett lärkfalkspar sitt bo, i 

 mossarna funnos änder och årtor samt sumphöns (Gallinula chloro- 

 pus). Vid ett tillfälle iakttog jag en pilgrimsfalk och vid ett annat 

 ett par hägrar, hvilka sades hafva stora kolonier å det närbelägna 

 Lolland. Näktergalen fanns äfven, dock ej ä hoje Moen. Tre 

 gökar på en gång såg jag i och vid raset. 



Snoken och huggormen voro vanliga. Af de förra såg jag ej 

 mindre än tolf exemplar på en gång. 



Af landmollusker funnos Clausilia- och Pupaarter i riklig mängd. 

 Helix pomatia uppenbarade sig i hundratal efter regn och fingo 

 emellanåt utgöra material till en i mitt tycke högst välsmakande rätt. 



Af skalbaggar påträffades ofta Cicindelaarter och longicorner. 



Det torde af det anförda framgå, att denna plats bör i biolo- 

 giskt afseende för en verklig vetenskapsman vara gifvande, då en 

 amatör kan finna så intressanta saker. 



Örebro den 12 februari 19 13. Yngve Olbcrs. 



\li\ tofsvipa, Vancllus cristatus, 



sköts i Njuonjes den 13 mars 1913. Denna fågel har redan en gång 

 förut skjutits i Jockmock för några år sedan. 



Erik Tlolmhoni, 

 Njuonjes. 



Fauna och Flora 1913. Haft. 2. 7 



