112 FAUNA OCH FLORA 



eller regn året om, men på det sydligaste Balkan, delar af 

 Nordafrika och i främre delen af Asien blifva förhållandena 

 annorlunda. Där finnas vidsträckta trakter, där redan under 

 vårmånaderna bäckar och andra mindre vattendrag äro ut- 

 torkade och där regn under 6 å 8 månader faller ytterst spar- 

 samt. På dylika ställen träffar man emellertid ännu vår padda 

 och det t. o. m. mycket talrikt. Naturligtvis har hon under 

 öfvergångstiden mellan vinter och vår haft tillgång på vatten, 

 annars skulle hon ju ej kunna fortplanta sig, men säkert är, 

 både att hon nöjer sig med mycket litet vatten och under jäm- 

 förelsevis kort tid, ty det är ofta omöjligt att på större om- 

 krets (timslånga vandringar) kring fyndorterna fmna någon 

 plats, där vatten kunnat finnas någon månad förut. Det är 

 just på grönfläckiga paddans förekomst på dylika, torra om- 

 råden jag här vill fästa uppmärksamheten och intressant är 

 därvidlag, att hon anträffas äfven uppe på kullarna och 

 bergen, där hettan och torkan äro starkast! 



Jag glömmer aldrig, så förvånad jag blef, när jag gjorde 

 mitt första fynd i denna riktning. Det var på Prinkipo, en af 

 Prinsöarna (på asiatiska sidan, midt emot Konstantinopel), 

 där jag vandrat genom den torra barrskogen, uppe bland klip- 

 por och »macchia» och förgäfves sökt efter en ödla, som skulle 

 finnas där; under en sten där uppe i hettan och torkan fann 

 jag då en Bufo viridis. När jag en annan gång sökte Blanus 

 och Typhlops under stenarna uppe på Monte Tagos vid Smyrna, 

 träffade jag Bufo viridis tillsamman med dessa reptilier. Och 

 likaså väl fann jag henne på den torra, solbrända Museion- 

 kullen liksom på Akropolis och högst uppe på Lykabettos i 

 det torra Aten, o. s. v., o. s. v. 



Men på alla dessa ställen fann jag henne endast i enstaka 

 eller helt få exemplar; alla dessa fyndorter äro ett intet emot 

 bergen vid Tiflis i Transkaukasien. Där träffar man Bufo 

 viridis i oräkneliga exemplar, hela sällskap på 12 å 15 st. 

 under stenar på en kvadratfots storlek. Tjocka, nästan klot- 

 runda af välmåga sitta de under stenarna, gamla och unga 

 (dock mest de senare), ej så sällan i sällskap med Agamer, 



