120 FAUNA OCH FLORA 



fångstens marodörer segla under japansk flagg. Vid flera till- 

 fällen gjorde japaner äfven strandhugg på öarne vid yngel- 

 platserna. Ofta slutade detta olyckligt. Vaktmanskapet sköt 

 ner åtskilliga japaner, och flera skonare beslagtogos inom terri- 

 torialgränsen, som fastställts till 60 sjömil o. s. v. Ingenting 

 har hjälpt. Sjöbjörnsstammen går ned år från år. 1867 kunde 

 sjöbjörnsfångsten på Pribylofföarne utarrenderas med tillstånd 

 att årligen döda 100,000 djur, under de sista åren har detta 

 antal sjunkit till 15,000. Från Kopparön komma enl. Brass 

 numera blott 10,000 och från den pelagiska fångsten omkring 

 20,000. På Kurilerna äro sjöbjörnarne praktiskt taget utrotade 

 liksom vid Guadeloupe utanför Kalifornien och på Galapagos- 

 öarne. 



Förr i tiden funnos också närstående sjöbjörnsformer på 

 öarne i Södra Ishafvet eller dess grannskap, och i millionvis ha 

 skinn tagits där, men äfven där äro sjöbjörnarne på de flesta 

 ställen alldeles utrotade. Detta är fallet med dem, som funnits 

 på Falklandsöarne, Nya Shetland, Nya Georgien o. s. v. Om 

 några möjligen finnas kvar på Kerguelen land med omgifning, 

 blifva de nu naturligtvis utrotade af de norska fångstmän, som 

 på sista tiden utsträckt sin verksamhet dit. Kring Nya Zealand 

 torde det ej heller finnas många sjöbjörnar kvar. Från Syd- 

 Afrika lära dock ännu årligen omkring 3,000 skinn kunna er- 

 hållas och från trakterna kring Kap Horn omkring 5,000. I 

 La Flata-flodens mynning ligger en ö, Lobos-ön, som tillhör 

 republiken Uruguay. Denna ö är utarrenderad af staten till 

 en engelsk firma, som sköter fångsten på ett rationellt sätt 

 och därför under en lång följd af år haft en årsafkastning af 

 10 — 13 tusen skinn. 



Sjölejonen, som finnas i Stilla hafvet äro ej pälsdjur i 

 vanlig mening och användas föga eller alls ej i detta syfte. 

 Af de egentliga själhundarne är det hufvudsakligen de nyfödda 

 ungarne, hvilkas skinn duga till pälsverk. I nordvästra Atlan- 

 ten fångas årligen på drifisen från 200 till 500 tusen själhundar 

 af arterna grönlandssjäl (de flesta) och blåssjäl eller klappmyts. 

 Af dessa utgöres majoriteten af ungar. Äfvenledes fångas i 



