OM PADOGEXES OCH POr.YEMURYONI 



151 



redogörelse är dels, att jag i år lyckats iakttaga exempel på båda 

 metoderna, dels min önskan att för biologerna påpeka, att det 

 äfven hos oss finnes rikligt med material till att studera dessa 

 två så utomordentligt intressanta fortplantningsmetoder. 



Pädogcncs. 



Ar 1861 förvånades den vetenskapliga världen af upp- 

 täckten, att det fanns insekter, som fortplantade sig på larv- 

 stadiet. Det var ryssen prof. N. Wagner, som i trakten Kasan 

 under barken af trädstubbar hittat larver, i hvars kropp 

 dotterlarver utvecklade sig, hvilka, när de voro fullt utvecklade, 

 kröpo ut ur moderlarven. Dotterlarven alstrade sedan på 

 samma sätt en ny afkomma och så följde den ena generatio- 

 nen efter den andra under hösten, vintern och våren till föl- 

 jande sommar, då larverna förpuppade sig och hanar och ho- 

 nor utvecklade sig. 



Det är knappast förvånande, att Wagners upptäckt möttes 

 med stor misstro af den lärda världen. I Oktober 1862 framlade 

 han sina undersökningar för Vetenskapsakademien i St. Pe- 

 tersburg och en erfaren mikroskopiker Owsiannikovv intygade 

 som ögonvittne hans uppgifter. 



Men likafullt möttes W. af misstro och motstånd, särskildt 

 af en landsman prof. Brandt i Petersburg och män som K. 

 VON Baer och SiEBOLD betvifvladc också upptäcktens riktighet. 



Det var ej förr än följande år, då Owsiannikow från 

 Kasan till Petersburg medförde en trädstump med levande lar- 

 ver uti, som alla tvifvel skingrades. W. fick sedermera t. o. m. 

 en belöning för sin upptäckt; v. Baer satte hela sin stora 

 auktoritet i borgen för dess riktighet och föreslog för det 

 egendomliga fortplantningssättet namnet pädogenes eller larv- 

 födning. 



Det dröjde ej länge, förrän Wagners upptäckt bekräfta- 

 des från annat håll. Det var dansken Meinert, som vid Fred- 

 riksdal i Danmark under barken af en bokstubbe påträffade 



