OM E^^DOGENES OCH POLYEMBRVONI l6l 



Fig. 10 visar eii dylik larv; vi lägga märke till, huru ut- 

 omordentligt symmetriskt kokongerna äro anordnade: af de 9 

 äro 4 och 4 sinsemellan fullständigt parallella och luta snedt 

 mot midten, den 9 är alldeles vågrät och ligger precis i midten. 

 Larvhuden är härdt spänd öfver kokongerna, till höger synes 

 larvens hufvud. 



Dylika parasiterade larver voro i själfva verket mycket 

 vanliga; som exempel på frekvensen af parasiterade larver 

 kan nämnas, att vid ett tillfälle på en enda liten gren, som 

 undersöktes, af 12 larver ej mindre än 9 d. v. s. 75 ",', voro 

 parasiterade. 



Vid kläckningen som ägde rum något efter Ocnerostomas 

 kläckning visade det sig, att parasiten var en chalcidid, hö- 

 rande till släktet Ageniaspis. 



Fig. 10. Larv af Ocnerostoma piniariella Zeli.. fylld 

 med /Io-fn/'a5/>/s-kokonger. Onik. V^- Förf. foto. 



Det kan enligt min mening ej råda minsta tvifvel om, att 

 här föreligger ett nytt fall af polyembryoni. Dels öfverensstäm- 

 ma kokongerna i fråga om utseendet fullständigt med dem, som 

 Marchal och HowARD beskrifvit, dels talar värddjurets biologi 

 i detta fall ett mycket tydligt språk. Å ena sidan äro Ageni- 

 a5/)/s-larverna entoparasiter, å andra sidan kan stekeln ej 

 lägga sina ägg i larven, som ligger skyddad af barrets tjocka 

 epidermis, ej heller är det under den korta tid som förflyter, 

 sedan larven lämnat barret för att spinna in sig, som infek- 

 tionen sker. Ty parasiterna observerades fylla larver, som ännu 

 ej lämnat barren; därför kan, teoretiskt sedt, infektionen ej ha 

 skett annat än i ägget, som ligijer utanpå barret. Vi tvingas då till 

 samma antagande som Howard gjorde, innan polyembryonien 

 blef känd, nämligen att antingen en hona skulle lägga 10-12 ägg 

 i ett Ocnerostoma-'Ågg eller också att flera honor lägga några ägg 

 hvar i detsamma; båda dessa antaganden förefalla lika osanno- 



