BRUSHANE OCH I3RUSH0XA I PARNING 185 



öfverallt där jag sett felaktigt blifvit uppfattad som en kamp- 

 ställning, hvilket den absolut inte är. Honorna bekymrade sig 

 hvarken om de stridande eller de stilla stående, liksom för- 

 häxade beundrarna, utan gingo helt obesväradt omkring bland 

 tufvorna och snappade efter insekter, fastän jag nu inte förstår 

 hvad de kunde finna på en plats som mer än ett dussin brus- 

 hanar i fjorton dagar dansat omkring på. Det finns hos dessa ho- 

 nor, som gå omkring bland hanarna, alltid något så förvånande 

 obesväradt. Intet spår af beredskap för parningskänslor, så 

 som man dock ser hos en del andra fåglar t. ex. tärnor. 



Som nu en af honorna går några meter ifrån mig, sprin- 

 ger en hane öfver henne. Hon böjer sig plötsligt och under- 

 gifvet. Händelsen var mycket hastigt förbi. Den andra ho- 

 nan tog ingen notis om saken, de båda som fäktade fortsatte, 

 blott några af de närmast liggande hanarna reste sig lite oro- 

 liga i parningsögonblicket för att i nästa nu intaga samma af- 

 vaktande ställning som förut. 



Bengt Berg. 



