FAUNAN I DE GAMLA GÖTALANDSLAGARNE 20I 



sen om böter, när hund biter »man til bana», som finnes i 

 båda lagarne, tyda på, att man hade stora och farliga hundar 

 — måhända »dalbohundens» förfäder. Böterna voro i sådant 

 fall^tre marker. I Östgötalagen stadgas äfven, att, om en hund 

 blef galen, skulle ägaren kungöra detta. Bet hunden folk eller 

 fä, innan han blifvit »laglyst», skulle ägaren gälda skadan, men 

 sedan ej. 



Hundarnes värde sattes dock ej särdeles högt. Östgöta- 

 lagen stadgar t. ex., att, om en »hiorj^hund» (= vallhund) dräp- 

 tes, skulle böterna därför vara blott »tua öra». Men om man 

 ej kunde få hunden från sig, om den anföll, förr än han var 

 dräpt med alnslång käpp, då låg han ogill. Hund räknades 

 också i Östgötalagen till de djur af lägre värde, för hvilkas 

 bortstjälande blott behöfde botas snattarabot». Hund behöfde 

 ej heller, i olikhet med de dyrbarare husdjuren, med ;vin[ = 

 mäklare] och vittne» köpas. 



»Kat» räknas i dessa båda sistnämnda afseenden till samma 

 kategori som hund i Östgötalagen, d. v. s. den behöfde ej med 

 vin och vittne köpas och dess bortstjälande gäldades med 

 >: snattarabot». På andra ställen synes den ej vara omtalad, 

 och i Västgötalagen tyckes den ej alls vara nämnd. Måhända 

 var katten då ej så allmän som husdjur. Det värdefullaste 

 husdjuret var otvifvelaktigt hästen. »Haester» betyder i Öst- 

 götalagen vanligen hingst, »hors» häst i allmänhet eller sto. 

 Sto kallas äfven »skiut». I Västgötalagen betyder >hors> sto, 

 äfven skrifves »hyrsa», och med »stof^hors» menades en utegå- 

 ende afvelsmärr. Föl hette fyl» eller »foli . 



Ett : haestfyl ) var mera värdt än ett »marfyl». Det ses af 

 Östgötalagen, som säger, att, om förra slaget bites ihjäl af 

 hästar, är det en half marks böter, men för märrföl, som äfven 

 kallas »skiuthfyl», »tue öra». 



Hästarne gingo troligen ute och voro säkerligen ganska 

 vilda att döma efter flera lagparagrafers lydelse. Så stadgas 

 i Östgötalagen t. ex., att, om en häst slår en man till döds, 

 så gäldas detta med »halfsiundu mark ok fiurum örtughum». 

 För sår orsakade af häst eller andra husdjur botes xsiaxöra % 



