202 FAUNA OCH FLORA 



men om den sårade blef lytt, blefvo böterna i öfverensstäm- 

 melse därmed. 



Om »haestaer» (hingst) biter »skiut» (sto), botades fullt be- 

 lopp, ty det är »ofaefle». 



Västgötalagen var billigare, om en häst slog någon man 

 till döds, ty den stadgade därför blott tre markers böter. 



Hästar och hornboskap — hors och nöt — skulle »med 

 vin och vittne» köpas. 



Faller fä i brunn, säger Västgötalagen, botes för häst (=- 

 hingst) sex öre, men half mark (d. v. s. 4 öre) för oxe, ko och 

 hors (sto). Häraf finner man, att ett sto hade mindre värde. 



Östgötalagen stadgar, att, om någon dräper annans »fae> 

 af våda , skall betalas fullt värde antingen med samma slags 

 djur eller med tre markers böter. Rider någon mot annan 

 mans »hior}}» (hjord af nötkreatur) eller »stolae» (hjord af hä- 

 star) och hugger ihjäl något djur, gäldades fullt med tre mar- 

 ker, men om han dödade mer än tre, då »bote fiura tighi 

 markaer». 



»I^iur, oxe, ko» och »kalver» nämnas i Östgötalagen '. Om 

 en tjur stångade oxe eller oxe ko skulle betalas »fuUum gial- 

 dum», men om ko stångade ko, gäldades blott »half gildi», och 

 om en tjur skadade en kalf, var det nog med ett öre. «Nytia- 

 nöt» = fullvuxna nötkreatur användes som böter i vissa fall 

 bl. a. vid träladråp. Ordet förklaras sålunda: oxe, som tre år 

 har dragit, ko, som tre kalfvar burit. 



' Kviga omnämnes egentligen blott i de båda lagarnes temligen lika ly- 

 dande stadganden om lekares rätt, hvilka visa huru litet spelmän och )>varietéar- 

 tister» skattades på den tiden. Östgötalagen citeras här nedan: 



Varder lekare dräpt, bote till hans arfvinge »firiggia iamlanga gambla 

 kuighu (en 3 års gammal kviga) ok köpa hanum (= arfvingen) nyia hanska ok 

 nyia skoa ok smyria bajje (båda), ra skal (bonden) taka knuighuna ok lejaa up a 

 högh ok hålan i hand aruans lekarans saetia. Jja skal bondin til hugga mas]) 

 gisl. J3ry hug. far han (arfvingen) haldit hani (kvigan) at botum sinum, slippar 

 hanum knuighan j)a slippe hanum aldaer sag huaj) asr. » 



(D. v s. om lekareris arfvinge kan fasthålla kvigan med sina nysmorda 

 handskar och trots de nysmorda skorna, sedan bonden slagit henne tre slag med 

 ett gissel, och hon rusar ned från högen, på hvilken hon uppledts, då må han 

 behålla henne, men eljest har han förlorat ej blott kvigan, utan äfven all rätt att 

 föra vidare talan i denna sak.) 



