FAUNAN I DE GAMLA GÖTALANDSLAGARNE 203 



Om en tjur stångar ihjäl en man, är det efter Västgöta- 

 lagen tre markers böter. 



Östgötalagen bestämmer, att sårade man fä, skulle den, 

 som slog, läka djuret och, om det blef lytt, ersätta det. Slogs 

 öga ut i våda, var det ett öres böter, men om med vilja tre 

 marker. Slog någon »horn af», var det ett öre; »huggaer af 

 hala» (svans) likaså, om det skedde af våda, men om med vilja 

 tre markers böter. 



Dräper någon fä och gömmer det, bote han »siax markaer». 

 I detta fall är det också tjufnadsbrott, som förvärrar saken. 



Västgötalagen bestämmer i korthet, hugges horn eller svans 

 af eller stinges öga ut, är det half bot. Liksom i Östergöt- 

 land straffades dråp af »hors aeller nöt» med tre markers bö- 

 ter. Det var lika dyrt som att slå ihjäl en kringstrykande 

 »lurkaer» med staf och »ringad bulla» d. v. s. en tiggarmunk. 



Svin höllos naturligtvis allmänt i båda landskapen, och de 

 voro tydligen ej så särdeles tama och späka, ty Västgötalagen 

 har ett stadgande, att »huggaer runi» (d. v. s. orne) en man till 

 bane, botes därför tre marker. Östgötalagen åter bestämmer, 

 att, om en >uren» (orne) biter en »gaelding» (kastrerad galt), 

 så skall det gäldas med fulla värdet, men om orne biter orne 

 är det blott half gäld. 



Slarfvas det med vallningen, så säger Västgötalagen, att, 

 om häst vältar eller svin rotar i åker, botes en skäppa »corn 

 slikt sum var sat . 



En »miolka gris» (digris) värderades till fyra penningar. 



Om öfriga smärre husdjur äro meddelandena färre. I Väst- 

 götalagen fmnes t. ex. en uppräkning, »eig (ej) ko, eig soo, eig 

 buk (bock), eig söp (får), eig svin, eig griis, eig gaas» får in- 

 hyseshjon ega. »Sö^er (får), geet, lamb, gris, gaas» uppräk- 

 nas i samma lag såsom ej värda öfver »tuer örae» och deras 

 dräpande ersattes »tue gilda». Stals »sö|d» eller »geet», som 

 äro värda mindre än två öre, botes »prenni saextan örtugher 

 i J^^re stal^i». 



Östgötalagen har höns och gas» uppräknade (tillsammans 

 med »hund ok kat») såsom djur som ej behöfde med vin och 



