ANTECKNINGAR OM HIRUNDO URBICA 209 



Svalan anländer till Köngämädalan ungefär samtidigt med 

 att isen på älfven bryter upp. Detta sammanhänger därmed, 

 att* båda vårföreteelserna äga rum vid samma medeltemperatur, 

 bortåt f 8 grader eller kanske något tidigare. I södra Sverige 

 inträffar islossningen långt före svalans ankomst och vid + 2 

 å + 4 grader. Islossningen går alltså betydligt långsammare 

 mot norden än vårvärmen. H. E. Hamberg söker orsaken till 

 denna egendomlighet i isarnas betydliga tjocklek i Norrland, 

 »V2 till inemot 1 meter». Isens smältning kräfver nämligen 

 längre tid, ju större ismassorna äro. 



Ett märkligt förhållande är, att svalan håller sitt intåg i 

 Karesuando och Naimakka i medeltal mer än tre veckor, innan 

 björkskogen börjar att löfvas. Till Skåne kommer hon däremot 

 ej fullt en vecka före björkens (masurbjörkens?) löfsprickning. 

 Äfven björkens utslagning (liksom många träds och örters 

 blomning) går således långt saktare mot norden än vårvärmen, 

 d. v. s. den äger rum i öfre Norrland vid högre lufttemperatur 

 än i södra Sverige. Hamberg anser, att »detta måste bero på 

 den hastiga stigningen i temperaturen på våren, med hvilken 

 växternas utveckling icke hinner hålla jämna steg». Efter hvad 

 jag kunnat finna genom undersökningar i Torne lappmark, får 

 orsaken sökas på helt annat håll, nämligen i tjälens olika mäk- 

 tigliet i norra och södra delarna af vårt land. Längst i norr 

 når tjälen en sådan tjocklek, att det kräfves långt större värme- 

 mängder, för att marken skall kunna upptinas till det djup, 

 som växterna behöfva för att löfvas eller gå i blomning. 



Till norra Lappland anländer hussvalan så tidigt, som 

 det öfverhufvudtaget är möjligt för henne att lifnära sig. Få 

 sina häckplatser i Skåne skulle hon däremot mycket väl 

 kunnat finna sitt uppehälle kanske redan en månad före sin 

 ankomst hit. 



I det föregående har frågan endast gällt den »form» af 

 Hirundo urbica, som bygger sina bon på gårdar och hus. 

 Uppe i fjälltrakterna tinnes emellertid äfven en »ras» af samma 



