ANTECKNINGAR OM IIIRUNDO URBICA 215 



en mycket stark koloni till i höga grusbranter på utsidan af 

 en serpentin nedanför forsen Rappaskoski. Då jag en natt i 

 slutet af juli månad 1907 for nedför älfven, skrämde roddarna 

 ut svalorna genom att kraftigt slå årorna mot vattenytan, och 

 jag kunde då konstatera, att väl inemot ett hundra par här 

 häckade. Finnes också invid själfva kyrkobyn. Samma som- 

 mar häckade CUvicola rikligt i smärre strandbranter efter 

 Lainio älf mellan Öfre och Nedre Soppero (öfre delen af barr- 

 skogszonen). Dessutom sparsamt på södra stranden af sjön 

 Jukkasjärvi. 



I Skibottendalen norr om Kilpisjärvi och på norskt om- 

 råde saknas hussvalan helt och hållet. Af backsvalan har jag 

 däremot sett en rätt stark koloni efter stranden af nedre Ski- 

 bottenälfven (barrskogszonen). 



I det föregående har omnämnts, att skatan häckar på ett 

 ställe i Köngämädalen. Då denna fågel till sin förekomst i 

 öfre Norrland erbjuder vissa likheter med hussvalan, skall jag 

 här försöka utreda dess invandringshistoria. 



De första underrättelserna om Picas uppträdande i Lapp- 

 land lämnas af Grape i K. Vet. Akad. Handl. 1804.^ Han med- 

 delar här, att enstaka individ visade sig i Karesuando i mars 

 eller april månader åren 1793, 1798 och 1800. men försvunno 

 efter 1 — 2 dagars förlopp. Redan 1832 tyckes hon emellertid 

 vara fullt bofast i kyrkobyn, men förekom då (enligt WRUiHT) 

 sällsynt.^ Numera uppträder skatan talrikt i Karesuando och 

 finnes äfven vid Mauno. 



Grape uppgifver, att Pica i början af 1800-talet var all- 

 män i socknarna söder och väster om Karesuando församling. 

 Detta torde vara oriktigt, då Zetterstedt endast fann henne 

 i Jukkasjärvi by (sparsamt, 1821). 



^ I niidten af 1700-taIet saknades skatan helt i Lappland. Jfr Linné's 

 fauna suecica. 2 uppl. Stockholm 1161. 



- Skatan omnänines ej af Zetterstedt såsom förekommande i Karesuando 

 år 1S21. 



