240 FAUNA OCH FLORA 



Riksmuseum, Stockhohii. Från sagda institution utföras som bekai.t 

 cäfven ringmärkningsförsök på fåglar för utrönande af deras fl\ tt- 

 ningsvägar m. m., och museet står i korrespondens och samarbete 

 med de utländska institutioner, som utöfva liknande verksamhet. 



Red. af Fainia och Flora. 



Ett exempel på hundintelligens. 



För en del år sedan ägde jag en svart pudel, lydande d.t 

 betecknande namnet Murre. Han hade en specialitet, som kan för- 

 tjäna bevaras från glömskan. Genom någon tillfällighet hade han 

 kommit underfund om, att om han satte tassen pä en viss knapp 

 utanför förstugudörren, så kom någon och öppnade. Och han be- 

 gagnade sig af denna erfarenhet i stor utsträckning. Visserligen var 

 han van att få sitta utanför dörren och \änta, då hans husbondfolk 

 var borta på besök; men blef väntan för lång, så ringde han på. 

 Och det gick så långt, att då min son gick bort i)å privatlektioner 

 samt (med vederl)örandes begifvande) medförde hunden, så inträf- 

 fade det, att personer ej blefvo insläppta, emedan man trodde, att 

 det var Murre som ringde. — Ja en af mina vänner (R. E.) — 

 ägare till en tik — kom en gång och sade ungefär så. »Det går 

 väl an att hålla andra hundar från sig, men hvad skall man göra 

 med din hund, som kommer och ringer i)å?> Afven i en annan 

 gård ringde han på till en fästmö. 



En annan pudel, som efter Murres död efterträdde honom, 

 visade ingen tendens att ens vilja låta undervisa sig om den elek- 

 triska ringledningens användbarhet. 



K. S—n. 



Ett par fynd af svenska ringfåglar. 



Som förut meddelats (Fauna och Flora 1913, p. loi) har 

 fr. o. m. i år igångsatts systematiska studier öfver svenska fåglars 

 flyttningsförhållanden. De ringmärkningar, som jag härvid utfört, 

 koncentrerades under den gångna sommaren till Jönköpingstrakten 

 och Gotlands kuster. Om tvenne af mina ringfäglar hafva redan 

 underrättelser ingått, och jag vill därför här i största korthet lämna 

 ett förelöpande meddelande om dessa. 



1. Nr. 230 r, stare, Sturnus vi/lga}-is. Märkt som nästunge den 

 7. VI. \id Kortebo (nordväst om Jönköping); skjuten af en landt- 

 raan i Siitcl vid Heiligenhafen (Holstein) den 14. VII. Underrättelse 

 och ring genom prof. P. Ankel och Vogelwarte Rossitten. 



2. Nr. 575, skrattmås. Lams ridibioidiis. Märkt som unge den 

 13. VII. på Rone Ytterholme vid Gotlands ostkust; skjuten den 

 22. IX vid Laafzig, Misdrog i)å ön WoUin. Underrättelse och fot, 

 genom herr Lohrreder, Laatzig. 



Af dessa fynd är f. n. det förstnämnda af största intresse. Den 

 i litteraturen vanliga uppgiften är, att starungarna, sedan de blifvit 

 flygga, tillsammans med de äldre fåglarna flockvis draga omkring 



