SMÄRRE MliDDELANDHX 24 I 



i trakten af luickningsplatsen och sedan, innan höstflyttningen anträ- 

 das, återvända till boets omedelbara närhet. (Moktensen: Biologiske 

 Noticer om Staaren i Naturen och Mennesket. Bd. g, pag. 326 och 

 332). En gammal up])gift af Gätke, som ock finnes anförd i nya 

 Nåumann är den, att årsungarna skulle anträda flyttningen redan 

 de sista veckorna i juni och följas af nya svärmar under hela juli 

 månad. Sedan, säger G.VrkE, följer ett upi)ehåll pä två månader 

 (observationerna gjorda på Helgoland), dä ingen enda stare synes 

 till, och härjjå börjar de gamla fåglarnas flyttning. (Gätke: Die 

 Vogelwarte Helgoland. 2 Aufl. pag. 242 och nya Naumann: Bd. 

 IV ])ag. 9). Dessa iakttagelser synas äfvcn bekräftas af Weigolds 

 anteckningar frän samma plats, om än tiderna ligga något senare, 

 från den 7 juli till den 25 augusti ungfågelssträck, som kulminerar 

 den 15. VII. Den egentliga höstflyttningen börjar enl. densamme 

 först den 23 oktober och fortgår till den 6 december. Alla dessa 

 sista data lör 191 i. (W)ik;oi,d: III Jahresbericht der Vogelwarte 

 Helgoland i)ag. 54 och diagrammen nr. 30 och 40). En annan 

 fråga är nu den, huru\i(la icke dessa på Helgoland observerade års- 

 ungar kunna vara strykande flockar från det närmaste fastlandet 

 likaväl som egentligen flyttande fåglar. Att årsungarna åtminstone 

 i slutet af juni och början af juli månad kunna vara kvar i häck- 

 ningsplatsernas närhet, hade jag i somras ett godt tillfälle att iakt- 

 taga på Stora Karlsö, hvarest de där utkläckta stararna hölio sam- 

 man i flockar. Pä fastlandet är det ju svårare att iakttaga om någon 

 förskjutning söderut af ungfägelsstammen äger rum. Här få vidare 

 ringmärkningsförsök lämna det afgörande svaret. 



IIiah)iar Roidalil. 



Ändrade vanor hos krokodilerna i Kamerun. 



Nedanstående intressanta meddelande har ingått till Red. i 

 bref från hr Georg Walu.\u, som under en mångårig vistelse i 

 Kamerun lärt känna detta lands fauna och äfven riktat Riksmuseet 

 med värdefulla samlingar från detta land. 



»Jag måste för dig omtala en egendomlighet angående kroko- 

 dilerna i Memefloden, som jag tror skall intressera dig. 



Hela (\&n tid vi hade våra faktorier där uppe vid floden, d. v. s. 

 till 1897 och äfven 1900 var jag längre tid i Balundu, hände aldrig 

 att krokodilerna rörde en människa, ej heller var det invånanie 

 bekant, att de gjort det förr i världen. Mcnie är under torrtiden 

 mycket grund, och under våra nästan dagliga resor ])å floden sågo 

 vi på många ställen små barn ligga och leka i det grunda vattnet. 

 Kvinnorna i plantanfarmarna utefter floden kunde alla simma, ett 

 tecken att de ofta badade, och vårt folk flottade ofta oljefat utför 

 floden, h varvid de mera uppehöllo sig i vattnet än i kanoterna, 

 men aldrig förekom, att någon oroades af krokodiler, trots att dessa 

 öfverallt talrikt förekommo. Vid vissa ställen utefter floden lågo 

 vanligen några stora bestar och solade sig. och vi sköto flere. 



När jag i nov. 191 1 gjorde en resa till Balundu, fick jag veta, 

 att sedan några är (sedan 1907 eller 1908) krokodilerna i ISIeme 



