FAUNISTISKA lAKTTAGKLSER PÄ GRÖNLAND IQ I 3 259 



bragta i albuskar, dels på själfva marken i skydd af högväxta 

 örter (Epilobium, Chaniaenerion, gräs m. m.). 



j". Hafsörn. Sällsynt, sågs ett par gånger under vår vis- 

 telse kretsa längs fjällkamniarne tydligen på jakt efter harar; 

 näst människan är nog örnen harens värste fiende, och det är 

 säkert för örnens skull, haren hälst väljer sin daglega under 

 öfverskjutande bergblock, som dölja honom för ett uppifrån 

 luften spanande öga. 



6. Jaktfalk. Sällsynt, iakttogs en gång jagande alfågel i 

 en af sjöarna norr om Stordalen. 



7. Korp. En korpfamilj höll till i fjällbranterna norr om 

 Harsjön och sågs dagligen rundt Eidi, dock alltid betydligt ut- 

 om skotthåll. Uppe i själfva fjällen voro de dock betydligt 

 mindre skygga. 



8. Ripa. Ripor förekommo, ehuru rätt sparsamt, öfver 

 hela området, dock mest uppe i högfjället, där de gamla tup- 

 parne under vår vistelse lefde isolerade. Den första kullen 

 (helt små dunungar) sågs d. ^"/t. Bytet vid 8-10 timmars 

 jakt vanligen 2 — 3 ripor. 



g. Fjärplytt (Tringa striata). Sällsynt, iakttogs några 

 gånger vid hafsstranden. 



lo. Odinshane (Phalaropus lobatus). Häckade ytterst all- 

 män i alla små tjärnar och gölar med Eriophorum- och Meny- 

 anthes-vegetation. Ytterligt tama simmade de ogeneradt fång- 

 ande mygg, flugor m. m. 1,5- — 2 m. från mi^, där jag satt håf- 

 vande vatteninsekter. 



//. Gräsand. Ej sällsynt uppe vid pracktjärnarne samt 

 söder ut på edet vid »fladan». I början af vår vistelse rätt 

 mycket ^ i vårdräkt, alla större och mörkare än våra.^ De 

 första dunungarne sågos d. "7g (Kappisigdlit), men ännu så 

 sent som ^^/t sågs en $ med 4 små nykläckta ungar. Änderna 

 liksom allt ätbart lefvande voro våldsamt skygga. 



12. Alfågel. Sällsynt, ett och annat par i fjällsjöarne. 



13. Strömand. En liten flock iakttogs från Nordmanna- 

 tången ute på Ameralikfjorden. 



^ Den grönländska gräsanden utgör en särskild geografisk ras, som redan 

 af Breiim kallades conboschas. Red. 



