Några ord om s. k. rheotaxis och dess 

 biologiska betydelse. 



Af 

 O. Lundblad. 



■ är nian först började få blicken öppnad för 

 den oändliga mängd af tillpassningar till yttre 

 lefnadsförhållanden, hvilka djuren och väx- 

 terna uppvisa, fäste nian sig mest vid den 

 terrestra faunan och floran. Så småningom, 

 och redan tidigt, vändes emellertid intresset 

 äfven mot hafvets organismer, och därvid fann man nya och 

 talrika bevis för deras ändamålsenliga beskaffenhet, och sam- 

 bandet mellan organisation och lefnadssätt fick då i mångt och 

 mycket en ny och rikare belysning. 



Först jämförelsevis sent kom man att ägna den något en- 

 formigare sötvattensfaunan sin uppmärksamhet. Och det äi" 

 först på sista tiden, skulle man kunna säga, som man börjat 

 att närmare undersöka speciellt flod- och bäckfaunan, ett sä- 

 kerligen ganska rikt och intressant fält för kommande forsk- 

 ningar. Redan nu har studiet däraf ledt till uppdagandet af 

 många intressanta biologiska och djurgeografiska förhållanden, 

 hvilka vore väl värda att bli allmännare kända. 



Ett stort intresse förtjänar utan tvifvel en tillpassning, om 

 hvilken man ännu så länge icke vet mycket och som först helt 

 nyligen blifvit föremål för undersökningar på en del håll. Det 

 är den s. k. rheotaktiska reaktionen hos djur, som lefva i rin- 

 nande vatten, och jag skall här nedan söka gifva några korta 



