Smärre meddelanden. 



Färgvarieteter iakttagna hos sädesäiian och ekorren. 



Sistlidna sommar iakttog undertecknad en nästan hvit sädes- 

 ärla vid en fäbod invid foten af Blaikfjället i Vilhelmina. Så vidt 

 jag med blotta ögat och genom kikare kunde utforska var fågebi 

 helhvit utom några grå fjädrar på ryggen. Af de fäbodjäntor, som 

 årligen vistas vid fäboden fick jag den intressanta upplysningen, att 

 2 hvita trannellor (= sädesärlor) flera år hållit till vid fäboden och 

 haft sitt näste i ett af uthusen. Trots ifrigt spanande och mycket 

 letande efter boet kunde jag ej upptäcka mer än en arla på jilat- 

 sen, och har troligen maken omkommit. 



Af färgvariationer hos ekorren har jag 2 uppstoppade exemplar 

 och tvenne preparerade skinn, alla skjutna i Västerbotten. Dä två 

 äro från samma trakt och troligen syskon, enär ortens befolkning 

 hela året sett 5 å 6 st. liknande dem jag kommit i besittning af. 

 De äro till filrgen hvita med någon dragning i grått utom öron, 

 svans och alla fyra benen, hvilka äro gulröda. De två prep. skin- 

 nen äro af ekorrens vanliga färg utom några längsgående hvita 

 fläckar på ryggen samt hvita stickelhår på öfverkropp och sidor. 



Allmogen i Västerbotten brukar stundom skilja på två slags 

 ekorrar: »Aspikörn» (esping?), som för det mesta vistas i asp och 

 löfskog, samt »granikörn», som uppehåller sig hufvudsakligast i barr- 

 skog .Den förre skall vara ljus till färgen, under det den senare är 

 betydligt mörkare. 



Umeå i dec. 19 13. 



Bo JJ 'itt-Strömcr. 



Nötkråka vid Uppsala. 



I förra häftet omtalades fynd af nötkråkor från flera ställen i 

 landet under den gångna sommaren. Strax norr om Upjisala hade 

 man äfven iakttagit dem. Här kan tillfogas, att en nötkräka också 

 nyligen (26 november) syntes alldeles invid själfva staden (hospita- 

 let). Fågeln, som ej visade ett minsta spår af rädsla, var sannolikt 

 en ungfågel, enär droppfläckarna voro små och smutshvita. Näb- 



