SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 15 



lika läng med den femte ledens uiidie kant, och uti den concava kanten fint stiieiad. Det andra benparet är 

 större än det första oeli liar den första leden läng, den andra kort; den tredje och fjerde, hvilka äro orörligt 

 förenade med hvarandra, hilda tillhopa en, bred led, hvars främre kant är rät, och den bakre båjjböjd, samt för- 

 sedd med mycket länga, cilierade borst. Den tredje leden är nemligen med hela sin främre kant förenad raed 

 den fjerde, som är af triangulär form. Den femte leden, hvars nedre ända upptages helt och liället af den stora, 

 böjda, spetsiga och släta klons bas, är lång, smal, något böjd, och uti den bakre kanten försedd med cilierade, 

 länga borst. Det tredje och Ijerde benparet äro ungefär af samma längd som det andra, och hafva den första le- 

 den läng och temligen bred, den andra kort, den tredje längre än denna och bred, med den främre kanten något 

 bågböjd och den bakre rät, samt den fjerde leden kortare och smalare än den tredje. Den femte är ungefår lika 

 lång som den tredje, men mycket smalare, något böjd och nedåt afsmalnande. Klon är föga biijd och nästan 

 lika lång som den femte leden. Det femte benparet, soni är något kortare än det Ijerde, har den första leden 

 bredare än de ölriga, men ej tunn och skiflik, den andra kort, den tredje bredare och mvcket längre än den an- 

 dra, med den främre och nedre vinkeln något utdragen, och den bakre kanten tiirsedd raed glesa borst, samt den 

 fjerde smalare och mycket kortare än den tredje, med den undre kanten snedt alskuren, samt den bakre och nedre 

 vinkeln något utdragen. Snedt öfver den Ijerde ledens yttre sida gå två rader af krokiga och grofva tornar. 

 Den femte leden är smal och ungefär lika lång som den 'tredje. Klon är kort och stark. Det sjette benparet, 

 som är något längre än det föregående, öfverensstämmer med detta uti form, men har den första leden bredare 

 och uti den bakre kanten försedd raed cilierade borst. Det sjunde benparet nr betydligt längre än det sjette, och 

 har den första leden bredare än de två föregående paren, samt de följande lederna smala. Epimererna äro mycket 

 låga och små. 



De tre paren af siinben äro korta, ocli hafva basal-lidcn mycket bred, med den undre kanten snedt afskn- 

 ren. Det fjerde paret af abdominallHMien liar basal-ledeii br('d och längre än grenarnc, som äro breda, lika långa, 

 samt på den ölre sidan oeh i spetsen viipnade med tornar. Det femte paret är kortare, men af samma form som 

 det Ijerde. Det sjette benparet bestiir af en kort och bred basal-lcd och en något större, nästan oval eller ägg- 

 rund gren, som i kanterna biir lilnga borst. Caudal-bihanget är odeladt, kort, bredt, i spetsen afrnndadt, samt 

 på den ölre sidan försedt med två små upphöjningar, som äro väpnade med korta och krokiga taggar. Branchial- 

 bihang finnas vid alla benparen, utom det lörsta oeh sjunde. Djurets storlek är omkring tio ni.ra. 



Honorna äro mindre än hannarne och hafva mycket svagare och kortare antenner. Den första leden af 

 de öfres skaft har den undre sidans inre kant tandad, men tänderna mindre än hos hannen, och den yttre sidan 

 väpnad endast med ett par grofva tornar. 



2. Corophium crassicorne, n. sp. 



Caput inter antennas superiores processu parvo magis minusve acuto arrnatum. 

 Ungiiis pedtnn thoracis priiiii paris longitudineni marginis inferioris articuli quinti supe- 

 ran.s; ideni secundi paris deute uno acuto annatus. Pedes tertii quiirtique paris thoracis 

 uiigtiibus longitiidincin articnli quarti qnintique conjunctoruni aHpiantilnis. Pedes abdo- 

 niiuales se.xti paris ranio ovali. Segmcnta abdoniinis quarttnii, qiiiiituni, sextuni coalita. 



Habitat ad öras nostras occidentales, ab arcticis inde ad Bohu.^iiani , rarum. 



Beskrifning af Hannen: Kroppen är liksom hos C. longicorne mycket bred och nedtryckt, med ryggen slät. 

 Ilufvndets främre kant har i midten en liten spetsig process. Dess sidokanter utlöpa emellan de öfre och undre 

 antennerna uti ett ganska långt och smalt utskott. Ögonen äro små och runda och sitta vid den främre kanten af 

 hufviulet, vid basen af den emellan de öfre och undre antennerna utgående processen. Abdomens tre sista seg- 

 nienter äro hopvuxna till ett stycke. 



De öfre antennerna ;fig. 2. a.) äro mycket svagare än de undre, och nå något framom dessas fjerde skaft- 

 led. Den första leden är mycket gröfre iin de följande två, samt något längre än den andra; dess yttre och öfre 

 sida är rund, men den inre och undre är plattad. Uti den yttre och undre kanten har den några små bugter 

 äfvensom några fina borst, men uti den undre och inre kanten gröfre tornar. Den tredje leden är mycket kortare 

 än d(m andra, och svepans leder äro till antalet omkring sex. De undre antennerna äro kortare, men tjockare än 

 hos den föregående, och nå ungefär till den bakre kanten af det tredje abdominal-segnieiitet. Den stora basaldeleu 

 är pä den undre och inre sidan väpnad raed två stora, böjda tänder. Den tredje leden är kort och den fjerde är 

 störst, nästan spolformig, pä den främre ändans undre sida väpnad med tvä tänder, en längre och spetsigare, 

 en kortare. Den femte leden är kortare oeh mycket smalare än den föregående, och har pä den bakre ändans 

 Undre sida en kort trubbig tand, samt på den främres inre sida en något större, som lägger sig upptill den sjette 

 ledens inre sida. Den sjette leden är ungefär hälften så läng som den föregående, och på den undre sidan för- 

 sedd med långa borst. Sådana finnas älven på den femte leden. På den sjette leden följa två mycket korta le- 

 der, af hvilka den sista är väpnad med mycket korta och grofva, nästan klolika tornar. 



