18 RAGNAR M. BRUZELIUS. 



De öfre och undre antennerna är nästiin lika lÄn^a ocli nf lialfva kroppens ISngd. De öfns första led är 

 tjockare octi kortare än den andra och tredje, som äro lika lånf;a ocli uli den undre kanten försedda med länga 

 "lesa borst. Svepan iir nägot kortare än skaftet och bestar af omkring I '.\, med långa bcM'st väpnade leder. De 

 undre antennerna äro lastade tcmligen liingt liakom de öfre och deras andra led utskickar Iran den undre sidan 

 en temli"en läng, spetsig process. Den tredje leden är kort och tjock, den Ijerde mycket längre iiu den tredje, 

 men nugot kortare än den femte, som når något framom de öfres skaft. Svepan hestiir af omkring 13 leder. 



Mandibelns yttre gren iir viipnad med 4 — 5 tänder och den inre med lika många; tuggknölen är starkt 

 framstående; palpen nr ganska lång och smal, med den andra leden längst och den tredje utät något bredare samt 

 uti den ena kanten försedd med långa borst. Den första maxillens palp når längre fram än den yttre skilvau, 

 som är i ändan väpnad med tvågreniga tornar. Den inre skifvan är liten, tillspetsad, och uti den inre kanten 

 försedd med några borst. Den andra maxillen är af vaidig form. Maxillarbenens inre skifva är kort, oeh när o- 

 betydligt framom palpens fäste; den yttre når till midten af palpens andra led, och har uti den inre kanten korta 

 och spetsiga tornar. l'alpen består af fyra ' leder, af livilka den fjcrde är konisk och i spetsen väpnad med långa 

 och grolva borst, biand livilka ett är mycket groft oeh tyckes utgöra liksom en fortsiittning af sjelfva leden. Den 

 öfre läppens undre kant iir alVundad, oeh den undre är djupt klulVeu samt föisedd med ovanligt stora bitlikar. 



Det första ben|)aret iir kortare oeh mindre än det andra, med den fjerde leilen stor, al' triangulär form 

 samt tätt besatt med borst, oeh den femte leden eller handen något kortare än den Ijerde, iiggrund oeh pä den 

 största delen af den bakre kanten lint tamlad. Klon är stark samt tint tandad uti den concava kanten Det andra 

 benparet liar den första leden lång, med en framåtrigtad skarp kant längs den yttre sidan, den andra kort, den 

 tredje längre och längs hela den främre kanten fästad vid den fjerde, som är betydligt stor, niistan aflångt-ägg- 

 rund och frän det bakre och undre hörnet utskickar en stark, tcmligen lång, spetsig process. På den tjerde le- 

 dens främre och undre del sitter den femte leden, som är mycket mindre, cylindrisk, något böjd, och når obetyd- 

 ligt längre ned än di-n fjerde ledens process. Klon är betydligt lång, spetsig, bred och försedd med några borst. 

 Det tredje och fjerde benparet hafva den första leden mycket bred, nästan omviindt-äggrund och i den frimire kanten 

 försedd med borst. Klorna äro medelmåttigt långa och böjda. Det femte benparet, som är niigot kortare än de 

 två föregående, har den första leden bred, men smalare än samma led hos de två förgående paren, och af niistan 

 fyrkantig form. Det sjette och sjunde benjiaret äro betydligt liingre, och hafva den törsta leden bredare än det 

 femte benparets, samt af rectangular form. Klorna äro medelmåttigt lång.i samt spetsiga. 



Kpimireniii ;iro mycket små; den första är rundad, den andra är större än denna samt den tredje och 

 fjerde, som hafva den undre kanten afrundad ; den femte är större än den fjerde, oeh har den främre delen myc- 

 ket större än den bakre samt uti den undre kanten försedd med borst. Den sjette har samma form, och är min- 

 dre än den femte, men större än den sjunde. De tre första abdominal-segmenternas vinklar äro afrundade. Det 

 fjerde paret af abdominalben når liingre bakåt än det femte; dess grenar äro starka, den yttre obetydligt längre 

 än den inre, båda uti den öfre kanten fint landade och försedda med uågra korta tornar. Några sådana 

 finnas äfven uli sji liva spetsen Det femte benparet är lika med det fjerde. Det sjette parels ben består af en 

 läng, cylindrisk, utiil lulgot smalare basal-led, och en enda, mycket mindre, kort, vid basen grof, utåt något sma- 

 lare och uppåtböjd gren, som i spetsen är fint tandad. Detta benpar nilr liingre bakåt än det femte, men ej så 

 lungt som ilel fjerde. Candal-bilianget är kort ocli uti den bakre kantens niidt försedt med en bugt, samt på den 

 öfre sidan med tvä små, med taggar tiitt besatta knölar. Brancliial-bihang liiinas vid alla ben[)aren, med undan- 

 duntng af det första och sjunde. 



Storleken är vanligast fem till sex m.in., men stundom triitTas exemplar, som iiro ej obetydligt större. 



Honan skiljer sig friin hannen hufvudsakligen genom det andra benparet, hvars fjerde led är mycket min- 

 dre än den femte och utskickar från den bakre och undre kanten en temligen lång, böjd, och i den bakre kanten 

 borstbiiramle process. Dess femte led är deremot stor och äggrund, samt försedd med långa borst. Klon iir lång, 

 stark oeh böjd. De öfriga benparens leder äro bredare än hos hannen. En äggbiirniide hona var till färgen grå- 

 gul med gråa, på ryggen parvis stidlda fläckar. Ögonen voro mörkröda och antennerna livitaktiga med bruna band. 



I sina riirelser iir denna art temligen snabb, men gör ej långa liop|) i vattnet, utan simmar med tätt 

 på hvarandra följande slag af abdonieu. Den bygger sig af lera ett rörlikt bo. 



Gen. 3. JASSA, Leach. 



Corpus depressuin, cpiiucris parvis. Antennas superiorcs et iiiferioros pcdiforines, 

 rolju.stiu, supcriore.s Ha^^ello a|ipL'iuliculari de,stitiita>, iiifcriorcs validiorcs. l'alpus iiiaiidi- 

 bultu triartictilatu.s, uiaxilla; priiiii pari.s l)iaitir',ilatii,s vt pediim iiiaxillaniiin e quatuor ar- 

 ticuli.s c(Jinpo.sitii.s. Pedcs prinii secundique paris tlioraci.s iiiaim siicliflifonni ariuati. Pedes 

 alxloiiiiiiis sc.xti pari.s hiraiiici, articulo l)asali crasso et ramis liitiis l)rc•^■ilms, ruiiicis pra'dito. 

 Appi'iidi.\ caiidali.s iiulivisa. 



' Det har ej varit mig miijligt, att hos de exemplar, som jag nndersökl , finna fem leder, såsom det uppgifvcs 

 af rriif. l.ii.JKUouo I. c. 



