20 RAGNAR M. BRUZELIUS. 



Habitat ad litora Norvegise et Bohusiae, gregariu, nidificans. 



Bfskiiriiing af Ilauucn: Kroppen linr rv<rE;en bred och slät, utan köl cllir thiider. Tlufvudets fiiimie knut 

 utskickar emcllaii dt- ölrc aiitfiineriia cii kort spetsig process. Ozonen iiro siiui och äggrunda. 



Anteiiuerna äro inyeket grofva och visa fiiga skillnad emellan skaft och svepa. De öfres första led är nå- 

 got tjockare och kortare än den andra eller tredje, som iiro nästan af samina längd. Den sednare är nägot kor- 

 tare än den Ijerde, pS hvilken följa tvä mycket korta leder. Pä den ölre sidan af alla lederna sitta knippvis 

 grofva och greniga borst, oeh pa den undre sidan längre, smalare och i kanten fint tandade. De undre antennerna, 

 som äro lastade längt bakom de öfre, äro något längre, samt mycket gröfre än dessa. Deras första och andra led 

 bilda tillhopa en stor basal-del, som frän den undre sidan utskickar en spetsig process; den tredje leden är nägot 

 längre; den fjerde är liingre än den tredje och lika lång med den femte, som är längre än den sjette. På denna 

 följa två korta leder. Afveii dessa antenner äro försedda med långa och tättsittande borst. 



Maudihierna äro starka, oeh deras grenar äro väpnade med 5-6 länder. Tuggknölen är hiig oeh palpcn 

 mycket grof, med den första leden kortast, den andra längst, samt den tredje i spetsen afrnndad och försedd med 

 en mängd borst. Den fihsta maxillen har den inre skifvan inyeket liten samt tillspetsad, den yttre skifvan 

 väpnad i ändan med två klnfna tornar och palpen bestående af två leder. Den andra maxillens skilVor iiro korta 

 och breda. Den öfre liippeiis undre kimt är alrundad, oeh underlilppen, som är bred och djupt klufvcn, har de 

 bakre processerna teniligen långa och tillspetsade, samt bitlikarne af mcdolniiittig storlek. Maxillarbenens inre skifva 

 är kort, samt i ändan lörsedd med cilierade borst och niigra tornar; deras yttre skifva är uti den inre kanten väp- 

 nad med grofva tornar oeh några borst. Palpen beslår af fyra leder, af hvilka den sista iir konisk oeh försedd 

 med grofva borst. 



Det första benparet är mycket mindre än det andra, dock af stark byggnad, med handen, som bildas af 

 den femte leden, äggrund oeh temligen stor, samt klon stark, böjd oeh uti den concava kanten tandad.. Det an- 

 dra benparet, som är mer än dubbelt så stort som det föregående, har den femte leden mycket stor, nästan af 

 oval form och uti den bakre kanten försedd med två djupa, rundade inskiirningar, hvarigenom bildas två starka 

 tänder. Klon år mycket stark, biijd och tandad. Det tredje oeh fjerde benparet, som äro kortare än det andra, 

 äro lika långa och mycket starka. Deras första led år ganska bred, vid den undre ändan bredare än vid den 

 öfre; deu andra kort, den tredje längre oeh mycket bred, med den främre kanteu bågböjd , den bakre rät och 

 den undre urringad; den fjerde är kortare och smalare än den föregående, oeh den femte är något längre än den 

 fjerde, samt nästan nf äggrund form. Klon är kort och stark. Det ferale benparet är af samma längd som det 

 fjerde, och har den första leden bred och af rectangulär form, med den bakre och nedre vinkeln afrundad. Dess 

 öfriga leder äro starka oeh grofva. Det sjette ocli sjunde benjjaret hafva samma form som det femte, men deras 

 första led har den bakre kantens undre vinkel spetsig och ej afriiiulad. Epimererna äro låga oeh de fyra första 

 paren tilltaga bakåt uti storlek. Deu femte är något mindre än den fjerde och har den främre delen mycket större 

 än den bakre. Den sjette och sjunde äro mindre än den femte. De tre första al)dominal-segraenternas undre kant 

 har vinklarna afrundade. Det Ijerde abdominal-bcnjiaret är kort och när ej så långt bakåt som det femte; dess 

 yttre greu iir något kortare iln den inre oeh båda iiro grofva, samt i den öfre kanten och i spetsen försedda med 

 tornar. Det femte benparet har samma form. Det sjette paret når något längre bakåt än det femte oeh har ba- 

 sal-leden läng, grof, af konisk form och försedd med två korta och koniska, något uppåtböjda , i spetsen med en 

 kort, krökt och grof torn väpnade grenar. Caudal-bihanget är kort och l)akåt tillspetsadt, samt pä den öfre sidan 

 väpnadt med ett par små, krökta taggar. Brauehial-bihangen äro fem par. Längden åtta till nio m.m. 



Honan liknar hannen i det närmaste, men har nägot svagare antenner samt det andra benparets hand 

 väpnad rai^d mindre tänder. — Fiirgen är brun, på ryggen mörkare, pä sidorna ljusare. 



Denna art, som först blifvit tagen af Rathke vid Norges kust, förekommer vid Skandinaviens vestknst, 

 och trälTas uti Bohusliins skärgård, stundom uti otaliga stim, ibland alger. Den lefver uti bon, som den sjelf 

 förfärdigar. Ofta triiffar man hela kolonier af siidana bon; de bestå af vextdelar, som af djuren samman- 

 flätas till sniS cylindrar, hvilkas inre yta är öfverdragen med ett segt ämne, som troligen af djuren afsöndras. 

 De hafva endast en öppning, uti livilkeu djuret sitter med antennerna utstriiekta för att med dessa och griphän- 

 derna taga det rof, som kommer i dess niirhet. Man ser det hiiruudi'r hafva maxillarbenen uti ständig rörelse, 

 lör att dermed undersöka de ämnen, hvilka genom den ständiga siriim af vatten, som ästadkommes genom sim- 

 bencu, föras till munnen. I sina rörelser är den icke scrdeles snabb. 



Gen. 1. PODOCERUS, Lkacii. 



Corpiis deprc8.sum, cpiinuris parvis. Antennaj superiores Hagello proprio niulti-arti- 

 culato ot fiagcllo apjK-ndiciilari brcvi instructie. AnteniKT' iiiferiores superioribus cnissio- 

 re.s. .siilipcdirormc,'^. 1'alpus maiidil)ul;u triai-tioiilatiis, ina.xilltc priini [)aris biartiinilattis et 

 pedmii iiia.xillarium e qiiatuor articidLs coiiipo.situs. Pedcs priiiii .sccundique paris thora- 

 CI8 iiiaitu subclielifurmi. Pcdes sexti paris abdoininis birainei, ramis brevibus et crassis. 



