SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 21 



Frän det föregående och de öfriga till denna familj hörande slägten skiljes Podo- 

 cerus genom sina smala öfre antenner, som äro försedda med en liten bisvepa och en 

 mängledad svepa, genom de undre antennerna, som äro grofva och starka, genom de två 

 föi"sta benparen, som äro försedda med griphänder, samt genom abdomens tvä sista ben, som 

 bära, hvardera, två korta, grofva och koniska grenar. ^landibelns palp bestar af tre le- 

 der, den första maxillens af två och maxillarbeiiens af fyra. De undre antennerna äro 

 fastade längt bakom de öfre, och liufvudets sidokant bildar emellan de öfre och undre 

 antennerna en framätrigtad , afrundad lob. 



Sådant, som slägtet Podocerus här är uppstäldt, upptager det uti sig äfven slägtet 

 Ischyrocerus, hvars nära förvandtskap med Gammarina gressoria af H. Kröyer ' sjelf an- 

 tyddes, dä han väl hänförde det till Ganmiarina saltatoria, men tillika betraktade det så- 

 som en förbindande form emellan dessa och gressoria. Lil,jeborg ^ har redan förut yttrat 

 den åsigten, att Ischyrocerus sammanfaller med det äldre slägtet Podocerus, hvilket full- 

 komligt öfverensstämmcr med det resultat, till hvilket jag kommit efter noggranna under- 

 sökningar af de nordiska arterna. Att Danas slägte Cratophium stär mycket nära Podo- 

 cerus mäste man medgifva, men af den figur, som finnes öfver Cratophium uti lians stora 

 verk öfver Crustaceerna, synes det, som om maxillarbeiiens palp bestod endast af tre le- 

 der, i hvilket fall man torde fä anse dessa slägten såsorn skilda. 



1. Podocerus anguipes (H. Kröyer). 



Dorsum lajve; fröns obtusa. Pedes primi paris iisdera secundi paris tlioracis inino- 

 res, manu subcheliformi, oblongo-ovata. Älas pedibus secundi paris manu magna instru- 

 ctis elongata, subangusta, arcuata, dentibus destituta. Femina pedibus secundi paris 

 manu oblongo-ovata, dentibus careiite. Pedes abdominis sexti paris ramo externo fere 

 unguiformi, interno tenuiore, subconico. 



Iscliyroccius nngiiipcs, II. KliövER: Gröiihinds Amphipoder, p. 283, tal). III, ti^. Ii. (Mas). 



)> » « » Natiiihistoiisk Tidskrift, lörste U;«kke, B. IV, p. 162. 



Gamniarus Zc-bin, H. R.vthke: Acta Leopold., T. XX, p. 74, tab. III, fig. i. (Ftnnina). 



Ischyiocuius rainutus, (?) W. Liljeboug: Kongl. Vttrnsk. Akad. Handl. 1850, p. .33.t. 



)) » Il n ÖtVeisigt af Koiigl. Vetensk. Akad. Förliandl. 185."i, p. 128. 



Habitat ad litora occidentalia Scandinaviaj usque ad oram Kullensem. 



Beskrifning af Hannen: Kioppon är nedtiyckt och bred samt har ryggen slät. Ögonen äro ovala och 

 rundade och sitta på hufvudcts sidor nära den främre kanten. De öfre antennerna, som äro något längre än de 

 undre, bafva den första leden något tjockare och kortare än den andra eller tredje, som äro lika länga. Svppan 

 bestar af 6 — 8 leder och iir liiiigre än den tredje leden af skaftet. Bisvepan är mycket liten och består af en 

 lång och smal led samt en mycket liten, som i spetsen bär några borst. Pil den undre sidan äro dessa antenner 

 försedda med långa och glesa borst. De undre antennerna äro gröfre iin de öfre samt sitfa fastade ett långt stycke 

 bakom de öfre. Skaftets tredje led är kort och den tjerde är dubbelt så lång som den föregående, men något 

 kortare än den femte. Sve])an består af 5 — 6 tjocka leder, af hvilka den första är lika lång med de tre följande. 



Mandibelns yttre gren är bred, och väpnad nicd 5 — 6 tänder, samt den inre med 4 — 5; tuggknölen är 

 hög och palpen grof, med andra leden störst, samt den tredje kort, bred och försedd med långa och krökta borst. 

 Den första maxillens palp når längre fram än den yttre skifvan, som nti ändan hr väpnad med stora, uti den ena 

 kanten med ett par små tänder försedda tornar. Den inre skifvan är liten, bred och tillspetsad. Den andra ma- 

 xillens skifvor äro temligen långa. Underläppen är bred, och djupt klufven, med flikarne vidt åtskilda och bifli- 

 karne små. Den öfre läppens undre kant är afrundad. Maxillarbeuens inre skifva är kort, samt i spetsen försedd 



Grönlands Amphipoder, p. 280. 



Öfversigt af Kongl. Vetensk. Akad. Förhandl., 1855, p. 131. 



