22 RAGNAR M. BRUZELIUS. 



med tre korta tornar ocli iijlgra borst. Den yttre skifvau ii;"ir ej fullt till palpens tredje, led ocli bär uti den inre 

 kanten profva, något biijda tornar. Palpens fjerde led »r liten ocli konisk, samt i spetsen försedd med grofva borst. 



Det första benparet är mycket mindre än det andra, med de fvra första lederna af vaidi"; form oeli den 

 femte längre än den fjerde, aflängt-iiggnind, samt uti den bakre kantin försedd med borst och tornar. Dess klo 

 är lång och nli den eoncava kanten landad. Det andra benparets första led är läng, nägot bijd , nedät något 

 bredare, med di-n friinuo kanten skarp oeli tunn; den andra leden iir kort oeb framskickar hän den yttre sidan 

 en stor, tunn och skitlik |)rocess; den tredje och fjerde leden äro nägot stcirrc än den andra, och den femte är 

 mycket stor, långdragen, med den främre kanten bågböjd och den bakre inböjd, samt tätt besatt med cilierade, 

 grofva borst. Vid klons tliste har handen en liten knöl. Klon är grof, vid basen starkt krökt, hoptryckt och 

 spetsig. Det tredje och Ijerde benparet, som äro kortare än det andra, hafva den första leden temligen bred samt 

 den andra kort; den tredje är längre, nedåt tilltagande uti bredd, ungefär lika lång som den femte och har den 

 undre kanten snedt afskuren. Den tjerde leden är smalare än den tredje och kortare än den femte. Dessa två 

 äro tillhopa mycket längre än den tredje. Klon är stark och temligen lång. Det femte benparet är något längre 

 än de två föregående oeh har den törsta leden bred och aHång, med de bakre vinklarne afrundade, den andra 

 kort, den tredje längre oeh ne(b''it bredare, med den undre kanten siiedl afskuren, saint den Ijerde leden lika lång 

 med den femte och något kortare än den tredje. Det sjette och sjunde benparet hafva samma form som det före- 

 gående, men äro längre. Epimererna äro låga och breda samt hafva den undre kanten afrundad. 



De tre fiirsta abdominal-segmenterua hafva den undre kantens vinklar afrundade. Det fjerde oeh femte pa- 

 ret af abdominal-beneii nå lika långt bakåt oeh hafva den yttre grenen kortare än den inre, samt båda uti spetsen 

 oeh på den öfrc sidan försedda med tornar. Det sjette paret når lika långt eller något längre bakåt än de två 

 föregående oeh har basal-leden lång och cylindrisk, samt grenarne mycket korta. Den yttre grenen är vid basen 

 tjock, utåt smalare, något uppåtböjd , på den öfre kanten vid spetsen försedd med fyra små tänder, och uti sjelfva 

 spetsen med en kort och biijd torn; den inre grenen är mycket smalare, konisk och uti spetsen väpnad med en 

 nästan rät torn. Caudal-bilianget har nästan triangulär form. 



Urancliial-bihangen äro fem par, ocli djurets storlek är omkring åtta till tio m.m. 



Iloiian ' skilji-r sig ifrån hannen derigenom, att det andra benparets hand är mycket mindre, af afiångt- 

 äggrnnd form, oeh uti den bakre kanten väpnad med några tornar oeh borst. Det tredje och fjerde benparets le- 

 der, äfvensom alla epimererna äro något bredare än bos hannen. 



2. Fodocerufi calcaratus, Ratiike. 



Dorsum lajve, fröns obtnsa. Pedes primi paris manu ovata, iisdcin secuiidi paris 

 ininores. Mas pedibus secundi paris inanu iriagna iiistructis, elongata, postice processum 

 loiigum sive calcar einitteiite. Feinina eadem iiiaiiu ])Ostice doiitibus tribus niagnis ar- 

 mata. Pedes abdoininales sexti paris rainis suba^qualibus, unguifonnibus. 

 Podocerus calcaratus, H. R.\thke: Aeta Leopold., XX, p. 91, tab. IV, fig. 9. 



Habitat ad litoia Scandiiiavitc occidentalia, usque ad Kullen, pra?cedente rarior. 



Heskrifning: Denna art liknar mycket den föregående. De öfre antennernas andra led är längre än den 

 tredje, som är kortare än svepan, hvilken består af C — 9 leder. Bisvepan består af två korta leder. De undre 

 antennernas fjerde och fenitc led äro lika stora, och svepan består af fem mycket grofva leder, af hvilka den sista 

 ar försedd med korta, klolika taggar. 



Muiubbirnc öfvcrensstämma fullkomligt med dem hos P. anguipes. 



Det första ben])aret liknar fullkomligt detsamma benpar hos den föregående, men den fjerde och femte le- 

 den äro kortare. Det andra iir äfven, livail de lyra liirsta lederna beträtTar, lika med samma benpar hos den före- 

 gSenrle arten. Ilaiinen har den femte leden eller handen långdrageji , stor, något böjd oeli väjiiiad pä den bakre 

 kantens öfre del med en cylindrisk, bakåt oeh nedåt rigtad process, som merendels är liingre än halfva handen. 

 Vid den yttre sidan af klons fäste sitter en knöl eller tand. Klon är längre och större än hos den föregående, 



' Honan till denna art har ej förut varit känd, men du jng funnit en mängd feminina individer, som med un- 

 dantag af den ofvan anförda olikheten fullkomligt öfverensstänima nn-d Isiliyroeerus anguipes, har jag ej dra- 

 git i betänkande, att anse dem för honor till denna art. Att den af U.vtiikk beskrifna Gammarus zebra 

 endast är honan till denna art, anser jag mer iin sannolikt, då den af lionum gifna beskriliiingen fnilkondigt 

 passar för lionan, med undantag af ett par uppgifter, som troligen bero pä felaktig undersökning. Hon säger 

 iiemligen om maxillarbiiwn: "An diMi hinlern Kieferliissen ist di-r Palpus mässig gross un<l aus drei liingli- 

 clien, bbitlförinigen (iliedern zusanimengesetzt, von deneii das äusserste an seinem Ende mässig breil und 

 abgc^selinitten ist." Ditta kan man ingalunda säga om dessa niaxillarbens palp, som består af fyra leder, af 

 hvilka den sista är liten oeh konisk; men det kan väl vara möjligt, att K.\TilKE förbisett den sista leden, 

 eniir den ofta döljes af långa borst. Hans uppgift ora eaudal-bihanget förekommer också något besynnerlig. 



