26 RAGNAR M. BRUZKLIUS. 



äro smala, i det närmaste af basalledens liingd , lika långa samt på den öfie sidan och i spetsen försedda med 

 några borst. Caudal-bilinngct iir teraligcn liiiigt och stort, särat liar på den öfre sidan två små upphöjningar, som 



bäia borst. 



Branchial-bihangen äro fem par och djurets storK-k är 8 — 9 ni. ni. Dess färg är blekgul med tvärgående 

 gråbruna band på ryggen och epimererna. Ögonen äro svarta. 



Honan liknar i det närmaste Iiannen, med undantag at det första benparet, (fig. 4. h.) som har den femte 

 leden eller handen större än den fjerde leden, till forniin aflåiig eller rectiiiigulär, nedtill något bredare än vid 

 den öfre delen, och med den främre kanten något bågbiijd. Den undre kanten är snedt afskiiren, fint tandad och 

 vid den bakre vinkeln väpnad med ett par giofva tornar. Klon är lång, böjd, spetsig och i den concava kanten 

 väpnad intd fina tänder. Det andra benparet är mindre än det första, och har samma form som hannens andra 

 benpar. Den första epiinerens främre och nedre vinkel är spetsig, men ej långt utdragen. 



Anmärlning: Det är med någon tvekan, som jag upptagit honan af denna art såsom identisk med Rathkes 

 Gamraarus anomaius, enär den af honom meddelade beskiifiiingen icke alldeles passar lör d('niia. Då den emed- 

 lertid bland alla skandinaviska, af mig kända arter närmast ölverensstämmer med Rathkes Gainmnnis anomaius, 

 och jag dessutom varit i tillCalle, att undersöka en mängd exemiilar från samma lokal, hvarest Kathke tagit 

 denna sin art, hvilka alla cgde fullkomligt ofvanbeskrifiia honas utseende, har jag vågat, att upptaga den såsom 

 identisk med G. anomaius RaTHKE. Jag anser det sålunda sannolikt, att Ratuke ej träffat hannen till denna 

 art, ehuru han anför skillnaden emellan båda könen, hvilken emedlertid är endast en sådaii, som finnes emellan 

 individer af olika storlek, men af samma kön. Hannarne äro i allmänhet mycket sällsyntare än honorna. 



3. Autonoe grandimana, n. sp. 



Oculi rotundati. Antennye suporiores flagello appendiculari uni-artieulato instructse 

 et inferioribus longiores. Pedes priuii paris iisdem secundi paris majores. Pedes priiiii 

 paris maris articulo quarto iiia.xiino. subgloboso, angnlo posteriore et inferiore in proces- 

 sum magnum, coinpressuin, postice deiitatum producto, articulo quinto coinpresso, niulto 

 minore, margine posteriore dentibus duobu.s iiiagnis armato, una cum ungue polliceni for- 

 mante. Pedes secundi paris maris articulo prinio valde dilatato, laminari, articulo quinto 

 rectangulari. Feinina pedibus priuii paris articulo quinto, si ve manu, rectanguhiri; iisdem 

 secundi paris articulo primo angusto, non pilis longis instructo, articulo quarto tertio 

 nmlto majore et articulo quinto rectangnlari. Pedes abdoniinis ultinii paris rauio exteriore 

 interiore parum longiore et longitudinem articuli basalis aequante. — Fig. 5. 



Habitat Jiaud rara ad öras Sueciaj occidentales a Bohusia ad Fretum usque, in portu 

 Landscronensi a W. Liljeboug inventa. 



Beskrifiiiiig: livad kropp.'ifoniieii beträffar liknar afvcn denna arten A. punctata. De öfre antennerna, som 

 uå ungefär till det fjerde abdomiiial-segrnentet , halva skaltets första led något tjockare och kortare än den andra, 

 samt svepan, som består af 18 2'J leder, längre än skaftet. Klsvepan vtig. 5, b.) består endast af en smal led, 

 som är något längre än den första leden af svepan. De undres skalt är längre än de öfres och deras svepa, som 

 består af 7 — 9 leder, kortare äu skaftets femte led. 



Mundelarne öfvercnsstamma i det närmaste med dera hos A. punctata. 



Det första benparet är hos hannen betydligt större än det andra. Den första leden är ganska stark och 

 längre äu de två följnnde lederna, sora äro små Den tredje leden, som är smal och med nästan hela den främre 

 kanten fästad vid den fjerde leden, har den bakre kanten bägböjd och besatt med borst. Den fjerde leden är af 

 ovanlig storlek, starkt uppsväld, nästan klotrund, med den nedre och bakre delen utplattad till en stor, hoptryckt, 

 med i — ."> stora tänder vnpnad process. Den firiiite leden, som är fästad på den främre och undre delen af den 

 föregående leden, är smalare och mycket mindre, hoptryckt, med den främre kanten rät och den bakre försedd 

 med tvä stora tänder ell(;r knölar, af hvilka den nedre stundom är delad nti två mindre. Klon är lång, nästan 

 rät, och uti den bakre kanton försedd med 10 — 12 tän<ler. Det andra benparet är af helt annan form än det 

 första. Dess första led är mycket bred och tunn, af nästan oval form, dock med den främre kanten starkare böjd 

 än den bakre och försedd med små bugter. Den andra och tredje leden äro små. Den fjerde leden ^fig. .5, c.) är 

 bredare än den femte, nästan atliiiigt-aggrund och i den bakre kanten försedd med tättsittande borst. Den femte le- 

 den ar af rcctajigular form och bar en liten , uti den concava kanten med fi — 8 små tänder väpnad klo. Afven 

 honan bar det första benparet större än det andra, men af annan form än hannens och mycket mindre än dennes. 



