SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 27 



Dess fjerde och femte led iiro nästan lika stora. Den femte är rectaiigulär, uti den bakre kanten väpnad med 

 långa borst och vid den nedre vinkeln med ett par tornar, och bar en stark, spetsig, i den concava kanten tan- 

 dad klo (fig. 5, d.). Det andra benparets (fig. 5, e.) första led är läng, smal, och i den främre kanten försedd med 

 korta, släta och fina borst; den fjerde leden är mvcket större än den tredje, lika lång med den femte, men nå- 

 got bredare än denna, och uti den främre kanten försedd med långa, grofva och cilierade borst. Den femte leden 

 är rectangulär och har bada kanterna försedda med borst. Klon är liten, svag och i den concava kanten tandad. 

 Det tredje och tjirde benparet äro något kortare än det andra och hafva den första leden något bred och ganska 

 läng, den andra liten, den tredje och fjerde, af hvilka den tredje är nägot längre än den sednare, breda, och den 

 femte smalare än dessa, samt försedd med en spetsig och foga böjd klo, som är medelmåttigt lång. Det femte 

 benparet är kortare än de två föregående paren, men det sjette och sjunde äio längre. Deras första led är aflång 

 och temligen bred, samt uti den bakre kanten försedd med borst. 



Epiracrerna äro medelmåttigt stora, och den första har dtu främre och nedre vinkeln spetsig. 



Det andra och tredje abdominal-segmentets bakre och undre vinkel är afrundad. Det fjerde och femte 

 benparet på abdomen, som nä lika längt bakåt som det sjette, hafva grenarne långa, smala, och pä den öfre sidan 

 samt uti spetsen väpnade med nägra tornar. Det sjettes inre gren är något kortare an den yttre, som är lika 

 lång med basal-kden; båda grenarne äro på den öfre sidan och i spetsen försedda med några borst. Caudal- 

 bihanget liknar fullkomligt det af A. anomala, med hvilkeu denna art öfverensstämmer öfven i storlek. Branchial- 

 bihangen uro fem par. 



Anmärkning: A. CosTA har i sitt arbete öfver Neapels Amphipnder ' beskrilvit en ny art under namn af 

 Mierodeutopiis gryllotalpa, som synes stå nära den ofvan beskrifna. Den tyckes emedlertid skilja sig ifrån A. gran- 

 dimana derigonom, att antennerna äro kortare och bestå af ett mindre antal leder; att det första benparets fjerde 

 led kl' smalare och längre, samt den femte försedd med mindre tänder; att det andra benparets hand är kortare 

 och bredare vid den nedre delen än vid den öfre, och den första leden lika hos båda könen och mindre bred än 

 hos A. grandimana, samt slutligen, att det sjette paret af abdomens ben har basul-leden längre än grenarne. Den 

 af Zaddach ' beskrilna Lcptocheirus pilosns vore jag mycket böjd att antaga såsom identisk med honan till denna 

 art, om icke den visade en mängd olikheter, som väl icke alla låta förklara sig af mindre noggrann undersök- 

 ning. Mnndilarne, hvilka dessutom ej äro underkastade sä stor variation hos olika individer, som de öfriga kropps- 

 delarne, afvika äfven i flera hänseenden. Sålunda uppgifves det, att niandibular-pal|)ens alla leder äro nästan lika 

 stora, samt att den första mnxillens inre skifva är smal och i spetsen försedd med en krokig och spetsig tand. 

 Hos A. grandimana har jag alllid funnit manilibular-palpens andra och tredje led betydligt större än den första, 

 och i stället för den första niaxillens inre skifva tinnes endast en liten knöl, sora i spetsen bär ett längt, cilieradt 

 borst. Vidare uppgifves, att den första nmxillens palp ar linear, att det andra benparets första led är besatt 

 med tättsittande och styfva, med hela den öfriga delen af benet lika långa borst, och den femte leden vid den 

 nedre ändan bredare än vid den öfre, samt att den tredje och fjenie leden iiro nästan lika. Ingen af ofvanupp- 

 gifna karakterer tillkommer A. grandimana. Dessutom finnas flera andra mindre betydliga olikheter. 



4. Autonoe erythrophthalma (Liljeborg). 



Oculi magni renifornies, rubri. Antennfe mediocres, setis lorigis ornat?e; superiores 

 inferioribu.s pauUuiii longiores. Pedes priiiii paris iisdem secundi paris minores. Manus 

 peditm priini paris fere ovata, setosa. Mas pedibus secundi paris manu oblique triangu- 

 lari, margine posteriore crenulata, et processibus tribus brevibus instructa. Femina manu 

 pedum secimdi paris ovata et postice duobus tantum processibus prsedita. Kami pedum 

 abdominis ultiini paris longitudiiiem articuli basalis aequantes. 



Gammaruä erythrupliLhalmns, W. Liljeborg: Kongl. Vetenskaps-Akademiens Handlingar, 1853, p. 455. 

 » » » » Öfvers. af Kongl. Vetensk. Akad. Förhandl., 1855, p. 124. 



Habitat litora occidentalia, Bohusiam, oram Kullensem. 



Beskrifning: Kropprn är mindre nedtryckt än hos de föregående arterna och har ryggen slät. Hufvudet 

 saknar rostrum och ögonen äro stora, njurformiga och till färgen röda. 



Antennerna äro medelmåttigt långa, något längre än thorax, temligen starka, och försedda med mycket 

 länga borst på den undre sidan. De öfre, som äro nägot längre än de undre, hafva skaftets Törsta led tjockare 



' Ricerclie sui Crostaeei Amphipodi del Kegno di Napoli. Memorie della Keale Accademia delle Scienze di 



Napoli, 1857, p. 231, tab. IV, fig. 10. 

 ^ Synopseos Crustaceorura Prussicorura Prodromus, 1844. 



