SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 39 



samt både den främre och bakre kanten inböjfln, så att de få formen nästan af en yxa. Det femte parets cpime- 

 rer äro mycket mindre, af triangulär form, ocli passa fullkomligt till den bakre, inböjda kanten af den fjerde epi- 

 meren, hvarigenom de fem första epimererua på livarje sida tillliopa bilda ett reguliert cirkel-segment, som är nå- 

 got mindre än en half cirkel. De två sista epimererna äro små och af vanlig form. 



De tre första abdominal-segmenternas bakre vinklar utlöpa uti korta spetsar och de tre sista paren af ab- 

 domens ben nå lika långt bakåt. Grenarne på alla benen äro plattade, lika långa, tillspetsade, och sakna borst 

 eller tornar. Caudal-bihanget är stort och tillspetsadt samt klufvet ungefär till niidten. Storleken är nitton m.m. 



Af denna art, hvilken lärcr vara sällsynt vid Grönlands kuster, hvarest den först anträffats, har, så vidt 

 mig är bekant, endast ett enda exemplar blifvit af Professor S. Loven taget vid kusten af Finnmarken. 



Gen. 2. ANONYX, Kröyer. 



Corpus altiim, epiineris magnis. Antennte superiores pedunculo crasso et flagello 

 appendiculari instructaj. Mandibula processu accessorio vel raino interno carens, sed pal- 

 po triarticulato instriicta. Maxilla primi paris palpo biarticulato, pedts niaxillares palpo 

 e quatuor articulis composito. Pedes primi paris sajpissiine nianu sul)cheliforini armati, 

 iidern secundi paris manu parva, subchelifornii, iingue parvo, plerumque basi crasso et 

 longitudinem iriarginis iiiferioris iiiaiius liaud superante. Pedes quinti paris articulo primo 

 laminari et dilatato. Pedes abdoiiiiuis ultiuii paris ramis biiiis instructi. 



Arterna af detta .slägte hafva kroppen hög och försedd med stora epimerer, hvilka 

 hkväl äro betydhgt mindre än hos det föregående slägtet. De öfre antennernas skaft är 

 tjockt. Bisvepa finnes. Mandibelns spets är tillskärpt och saknar nästan tänder. Någon 

 inre gren finnes icke, men palpen består af tre leder. Den första maxillens palp består 

 af två leder, och maxillarbeneiis af fyra. Det första benparets femte led bildar oftast 

 tillhopa med klon en gripliand. Det andra benparet har alltid en sådan, eluu'u svag. 

 Dess femte led bär mer eller mindre tättsittande långa borst, som ofta dölja klon. Det 

 femte benparets första led är bred och tunn. Abdomens två sista ben bära hvardera två 

 grenar. Haimarne af detta slägte hafva antennerna ofta försedda med små, membranösa, 

 runda bihang vid svepans leder. 



Detta af Kröyeu uppställda slägte står mycket nära Lysianassa, med hvilket det 

 möjligen sanmianfaller, då skillnaden, hvad det första benparet beträffar, försvinner, så- 

 som Kröyer sjelf tyckes antaga, då han hänför L. Vahlii till slägtet Anonyx. Det 

 är emedlertid svårt, att säkert afgöra detta, utan ett närmare undersökande af de arter, 

 som utgjort typer för Lysianassa. Till slägtet Anoinx har jag fört äfven en ny art, 

 som skiljer sig ifrån de förut kända hufvudsakligen genom det första benparet, hvars 

 klo är rudimentär och nästan alldeles dold af tättsittande langa borst. Spence Bate ' 

 synes emedlertid hafva uppställt ett uytt sliigte af en närstående art, hvilket han benäm- 

 ner Scopelocheirus, men han har dervid möjligen förbisett det första benparets klo. 



1. Anonyx ampidla (Phipps)- 



Oculi permagni, aterrimi, lageniformes. Pedes primi paris articulo secundo dimidia 

 longitudine primi articuli breviore, articulo quinto, si ve manu, fere rectangulari, angulo 

 inferiore et posteriore spinoso, ungue valido armato. Pedes secundi paris articulo primo 



' Annals and Magaz. of nat. History, sec. ser., Vol. XIX, p. 138. 



