4( » K A G N A R M. B U U Z E L I f S. 



secundo diiplo longiore. Pedes tertii quartiquc paris uiiguibus mediocris longitudiiiis et 

 articulis quiiitis brevioribus. Pcdes abdoniiiiis scxti paris ramis elongato-lanceolatis, intus 

 setis pluniosis, extus spinis brevibus armatis. Appondix caudalis profiindc iissa, laciniis 

 apicibus oblique truncatis, erosis. 



Cancer ampulla, Puipps: Vovagc tow.inis thc nortli Pole, 1773, p. 191, tnb. 12, fig. 2. 



» nugax, ? " Ibidein, p. 192, tab. 12, fig. 3. 



Gammarus nugax, ? Sauixe: Snppbimnt to tlu- appendix ol' PAliUv's voyage, p. 229. 



» ampulla, " Ibiclcni. 



Talitrus nugax, Eoss: Appendix to TARitY'» 3;d Vojage, p. 119. 



)) ampulla, » Ibidcm. 



Gammarus nugax, ? Owex: Aijpciidix to tlie stcond voyage of Capt. Ross, p. 87. 



» ariipulla, ? » Ibideui, p. S8. 



Anonyx lägena, Khöyer: Gröidauds Arapliipodor, p, 237, tab. 1, fig. 1. (Feminaj. 



» appendiculosus, » Ibidem , p 240, tab. I, fig. 2. (Mas). 



Lvsianassa lägena, Milne Euwauds: Ilistoiie natur, des Crustac., T. III, p. 21. 



« appendieulosa, » » Ibidein. 



Anonyx ampulla, Kröveu: Naturliist. Tidskr, anden Riekke, B. I, p. 578. 



u » « Voyages en Scaudiuavie etc., pl. 13, fig. 2. ' 



Habitat ad oi-as occideiitules ab arcticis inde ad Bohusiam. 



Beskrifuing: Kroppen iir på båda sidorna temligen hoptryckt, med ryggen afrundad ocli slät.- Ilufvudet år 

 af medelmåttig storlek, och bildar ej något rostruni. Ögonen ;iro stora oeli svarta, och hafva den nedre delen bre- 

 dare, samt den öfre smalare och mera utdragen, livarigenom de kunna kallas "flaskforraige". 



Antennerna variera mycket till storlek och form, och man kan i allmånliet antaga, att hannarne hafva båda 

 paren längre, men isynnerhet det undre, hvilket ofta är dubbelt så långt eller ännu längre än det öfra. Hos ho- 

 norna hafva båda paren nästan samma liingd. De öfres skaft är mycket tjockt, med den första leden mycket 

 större än de tvä andra, hvilka äro ganska korta. Svepan är ungefär dubbelt så läng som skaftet, och består af 

 ungefär IG leder'. Den första leden af svepan är grof och utåt afsnialnande, lika läng med de 3 eller 4 följande 

 lederna tillhopa, och har på den inre sidan hos båda könen en mängd långa, i tvär-radcr ordnade, grofva borst, 

 som intaga en oval omkrets. Bisvepan består af omkring 8 leder. Hos hannen är dess första led längre än hos 

 honan. I)c undre antennerna liafva uti svepan omkring 20 leder hos honan, men 40 — 50 hos hannen. 



Jlandiblerna äro liingdragua, med spetsen temligen bred och mejselformigt tillskärpt, vid den ena kanten 

 med en inskärning och en liten knöl, vid den andra sidan med ett par små tänder. Tuggknölen är temligen hög, 

 med nästan fyrkantig yta och tyckes sakna tänder eller taggar. Palpen är grof, ined den andra leden längst oeli 

 den tredje uti den ena kanten försedd med borst. Den första maxillins palp är längre än den yttre skifvan, 

 som uti den främre ändan bär 7 — 8 grofva, uti den ena kanten med ett par tänder väpnade tornar. Uti den 

 inre kanten sitta några dylika tornar jemte en knippa fina borst. Den inre skifvan är mveket liten, och bär uti 

 spetsen två stora borst. Den andra maxillens yttre skifva är mycket större län den inre. Maxillarbenen äro stora. 

 Deras inre skifva, som når endast till palpens fäste, iir kort och uti ändan samt den inre kanten försedd med ci- 

 licrade borst. Den yttre skifvan, som når till hidften af palpens andra led, har den inre kanten svagt stricrad 

 samt saknande tänder eller tornar. Öfverläppen bildar längs den friinire sidan en bingsgående köl. Underläppen 

 är djupt klufven, och hvarje llik har en djup inskiirning uti den inre kanten, hvarigenoni bildas liksom fyra llikar. 



Det första benparet iir af ganska grof byggnad oeii mycket kortare iin det andra. Dess fiirsta led är lång, 

 den andra och tredje små och korta, den fjcrde triangulär, dm femte nästan reetanguliir, större iin di-n l<)regåen- 

 dc, med den främre kanten något bågbiijd och den bakre iidxijd. Den undre kanten är snedt afskuren och hur 

 den bakre vinkeln skarp, sumt försedd med ett par tornar. Klon år kort, stark och böjd. Det andra benparet 

 är af svag tiyggnad, med den första leden mera än dubbelt så lång som den andra, som iir liingre än den tredje, 

 hvilkon är lika läng med den Ijerde. Den femte leden är minst af alla, oval, dock nedåt iiiigot bredare än vid 

 den öfre ändan, uti den bakre kanten samt uti den friimre och nedre vinkeln försedd med tältsittande långa borst, 

 som äro biijda, uti den ena kanten tandade samt uti spetsen klufna. Klon är kort, men stark. Det tredje och 

 fjerde benparet iiro något kortare iin det andra, men af vanlig form. Klorna iiro niedeluiiitligt starka oeh mycket 

 kortare än den femte leden. Det femtu ben|)aret iir något kortare än de tvii föregående oeh har den fiirsta leden 

 bred samt niislan rund, oeh uti den biikre kanten tamlad. Det sjelte benparet iir längre än det femte, och har den 

 första leden något mera långdragen iin samma led af det femte paret. Del sjunde paret iir nägot kortare än det 

 »jette, men af samuiii furin som detta. 



' Kn del af synonymien anföres efter II. Kkövek, enär jag icke varit i tillfälle alt begagna liera af de anförda 



iild.-ita förfallarnes abeten. 

 ' Kkoveh har räknat 23 leder uti de öfres svepa hos honan och 3 4 hos hannen. Uti de undres svepa 32 — 34 



hos honan och 00 hos hannen. 



Epime- 



