44 RAGNAR M. BRUZELIU8. 



ovato, diiiiidia parte inferiore inarginis posterioris serrulato. Pedes secundi paris articulo 



quinto satis lato, fere ovali. Pedes reliqui unguibus longitudinem articuli quiiiti fere 



sequantibus. Pedes septimi paris iisdem sexti paris breviores. Pedes abdominis ultimi 



paris rainis setis destitutis. Appendix caudalis elongata, profunde divisa. 



Auonvx llolbölli, H. Kköyer: Naturliist. Tidskr., niiden Kiekke, II, p. 8. 

 » » » " Vojages en Scandiuavie etc. , pl. 1 5, fig. 1 . 



Habitat ad öras uostras occidentales, in Bohusia rarissimus. 



Bcskrifiiing: Kroppen ar hos denna art mera iioptryckt än hos de föregående. Ögonen äro smala, njur- 

 lika, och liira vara röda'. De ölre antennerna äro mycket korta och svepan har nästan sainma längd som skallet, 

 och bestar af 9 leder, af hvilka den första är mycket lång och tjoek samt pä den inre sidan försedd med länga 

 borst. Bisvepan är mycket smal och bestar af omkring tre leder. De undre antennerna äro mer än dubbelt sä 

 länga som de öfre, och deras svepa bestar af omkring 20 leder hos honan och 30 hos hannen. 



Mundelarne äro hos denna art ovanligt smä Mandibelns spets saknar tänder och tiiggknölen är stor och 

 hög. Den första maxillens yttre skifvn är i spetsen väpnad med grofva tornar, som sakna skarpa och spetsiga tän- 

 der och hafva endast en liten knöl vid sjelfva spetsen. Den inre skifvan är kort och spetsig och bär ett par cili- 

 erade borst. Det andra maxillparet och läpjiarne äro af vanlig form. Maxillaibcnens yttre skifva är uti den inre 

 kanten försedd med temligen stora, koniska tornar. Palpen är stark och nägot längre än den yttre skifvan. 



Det första benparet, som är af svag byggnad, har den femte leden kortare än den fjerde, af oval eller 

 äggrund form, och uti den bakre kantens nedre hälft fint tandad. Klon är läng, spetsig, slät, och försedd med 

 ett par borst vid spetsen. Det andra benparet är längre och har den femte leden af oval form. Det tredje och 

 fjerde benparet utmärka sig isynnerhet genom sina länga och smala klor, som äro ungefär lika länga som den 

 femte leden. Det femte benparet är nägot längre än de tvä föregäende, men kortare än det sjette, som är nägot 

 längre än det sjunde. Den första leden är som vanligt mycket bred och i den bakre kanten fint tandad. Klorna 

 äro länga, smala och nästan räta. De tvä sista benparen hafva i det närmaste samma form som det femte. Epi- 

 raererna äro ganska höga. 



Det första och andra abdoniinal-segmentets bakre och undre vinkel utlöper uti en liten, kort tand, men 

 det tredje segmentets är utdragen till en ganska läng och krökt spets. Det fjerde paret af abdomens ben när nii- 

 stan lika längt bakåt, som det sjette, men längre än det femte. Det sjette benparets grenar äro smalt lancettlika, 

 den yttre obetydligt liingre än den inre och i spetsen försedd med en grof torn. Bada sakna alkkles borst. Cau- 

 dal-bihangct är klufvct uiig<;fär till midten, och liar tiikarne bakåt afsmalnande samt i spetsen försedda med en liten torn. 



Dess storlek är omkring sju m.m. 



Denna art, som först blifvit antriifiad vid Grönlands kuster och uppgifves vara sällsynt der, förekommer 

 äfven, ehuru mycket sällsynt, vid Skandinaviens vestra kust. Den sydligaste lokal, hvarest den blifvit tagen, är 

 Bohusläns skärgärd. 



6. Anonyx gulosus, KitöYEU. 



Oculi magni, .sublageniformes, cinnabarini. Antennjc superiores inferioribus brevio- 

 res. Pedes prinii paris graciles, fere lineures, articulo seciuido diinidiani longitudinem 

 articuli primi superante, articulo quinto angusto, recttmgulari, luigue magno biftircato 

 armato. Pedes secundi paris articulo quinto bi-evi, ovali. Pedes abdominis ultimi paris 

 rami.s elongato-lanceolatis, intus setis plumosis dense armatis. Appendix caudalis elongata, 

 aiigusta, profundi.ssime divi.sa. 



Anonyx gulosus, Kköver: Naturhist. Tidskr., anden liiekke, I, p. 011. 

 " " " Voyages en Seandi?iavie etc., pl. 14, fig. 'i. 



» norvegicus, Liuehoug: Öfversigt af Kongl. Vetensk. Akad. Förhandl. 1851, p. 22. 



Habitat ad eras nostras occidentales ad Bohusiam usque. 



Beskrifning: Ögonen äro stora och hafva nästan samma form, som hos A. ampulla, eller äro nästan flask- 

 formiga.^ De öfre nnteiinerna äro korta oeh hafva skaftets första led mycket stor, men de tvä följande mycket 

 korta. Svepan består af omkring 16 leder och bisvepan af sex. De vindre aiitriinerna iiro hos honorna något liingre 

 un de öfre, och hos hannariie dubbelt sä länga som de iifre; hos de förra bestä derns svcpor af omkring 2H leder, 

 hos de sednare af omkring fvrtio. 



' Färgen uppgifves enligt Kröyfr. Sjelf har jag ej sett lefvande exemplar af denna art. 



