48 RAGNAR M. BRUZELIUS. 



arter blifvit tagna vid vara kuster, den ena tilUiörande Östersjön, den andra anträffad uti 



Bohuslilns skärgård. 



1. PontojMreia affinis, Lindström. 



Oculi uio-ri, ovales. Antennte superiores flugello appendiculari triarticulato instructie. 

 Seo^mentum abdoniinis quartuni supra lajve. Appendix caudalis usque ad dimidiaai par- 

 tera fissa. 



I'onlopoiria affmis, Lindström: Öfvers. af Kongl. Vctfiisk. Akad. Förliandl. 1855, p. 03. 



Habitat mare balticum. 



Beskrifiiii)"-: Kroppen är hög oeb liar ryggen bred, samt utan tänder eller taggar, llufviidet bildar icke 

 iiA"ot roslrum. Ögonen äro ovala. Antennerna äro korta, de ölVe något kortare än de undre. De ölres skaft iir 

 tjockt och dess leder aftaga utät i längd. Svepan , som är ungefär lika läng som skaftet, består af 8 — 12 leder. 

 Bisvepan bestar af 3 leder, af hvilka den första är smal och lika lång med de tvä följande tillhopa. De undres 

 svepa består äfvcn af 8 — 12 leder. 



Mandiblenias yttre gren är teniligen bred oeli tijlskärpt i ändan, men ej delad uti länder; den inre gre- 

 nen är khifven uti spetsen. Tugi^knöleu är stor och palpens tredje led är försedd med en del borst. Den första 

 maxillens inre skifva är ovanligt stor, äggrund, och uti den inre kanten försedd med 6 — 7 cilierade ■ borst. Den 

 vttre skifvan är i ändan väpnad med grofva, i den eua kanten tandade tornar. Afven palpens andra led är 

 i spetsen försedd med tornar. Den andra maxillens skifvor äro korta, den yttre bredare än den inre. Ofverläp- 

 petis undre kant är afrundad, och den undre läppen är djupt klufven uti tvä, vidt åtskilda flikar, som bakåt för- 

 länga si" med två korta processer. Vid basen är den försedd med två små biflikar. Maxillarbeneu äro mycket 

 starka oeh deras palper korta. Den inre skifvan når något framom palpens första led, och den yttre, som i den 

 inre kanten är försedd med långa oeh böjda tornar, når till palpens tredje led. Palpens klo är stark. 



Det första benparet är af stark byggnad, oeh har den första och andra leden af vanlig form. Den tredje 

 leden har den bakre kanten afrundad oeh den fjerde är kortare än den femte, som är äggrund, utan någou skarp 

 vinkel på den bakre och öfrc delen, samt uti den bakre kanten försedd med långa borst. Den nedre delen, som 

 svarar emot den temligcu långa och böjda, på niidten af den concava kanten med några borst (örsedda klon, är 

 fint tandad. Den första leden är försedd med cilierade borst. Det andra benparet, som är längre och sjiensligarc 

 än det törsta, har den första leden läng och i den främre kanten försedd med långa, cilierade borst, den andra 

 kortast af alla, den fjerde triangulär och bredare än den femte, men lika läng med densamma. Den femte leden 

 är allång oeh har den främre kanten bågiiiijd och den bakre något inböjd samt dess nedre vinkel utdragen. Denna 

 och den fj<'rde leden äro Ijesattn med tandade borst. Klon är kort och stark. Det tredje benparet, som är något 

 längre än det andra samt af stark byggnad, har den första leden lång, något böjd och i den friimre kanten för- 

 sedil med cilierade borst, den andra leden kortast, den tredje nästan lika lång nu-d den första, bred oi'h i båda 

 kanter försedd med cilierade borst, den tjcrde kortare än den tredje, temligeu bred och i den bakre kanten för- 

 sedd med grofva tornar, samt den femte längre och mycket smalare än den fjerde. Klon iir liten och temligen 

 bred. Det tjerde benparet är lika med tredje. Det femte benparet är niigot längre än det tji^rde och har deu 

 törsta leden aflång, nedåt afsmalnande och ej så bred som vanligen är lörliållandet. Klon är mycket liten. 

 Det sjctte benparet ölverensstämmer ined det femte, men har den tiirsta leden bredare. Dess klo är temligen läng 

 och spetsig samt omgifveii af en mängd länga oeh styfva borst. Detta benpar är betydligt längre än biide det 

 femte och det sjunde paret. Det sjunde benparets första led är mycket bred, och uti den bakre, halfeirkelformiga 

 kantin försedd med små bugter och cilierade borst. Klon är mycket liten. Epimererna äro temligen höga och 

 uti den undre kanten törsedda med cilierade borst. Det första parets äro oregelbundet fyrkantiga, det andras 

 oeh treiljes rectangnlära och smalare än det fiirslas. Det tjerde jiarets epimerer äro breda:^l och hatva den bakre 

 kanten iiägol inböjd samt dess undre vinkel afrundad. De tre följande |)areii äro mindre. 



Det första och andra abdominal-segmcntets bakre ocli undre vinkel iir afrundad, men det tredjes -rät. Det 

 fjerde paret af al)doininalben har greiiarne starka och på den öfre si<laii samt i spetsen försedila med tornar. Det 

 femte paret nr kortare, men af samma byggnad som det fjerde. Det sjettc paret har grenarne korta och ])lnttade, 

 den yttre något längre än den inre, samt uti den trubbiga spetsen och den yttre kanten försedd med några borst. 

 Den inre gniieu är något kortare oeh smalare än den yttre. Caudal-bilianget är bredt, klufvet till inidteii, med 

 flikariie breda, i spetsen afrundade och väpnade med ett par tornar. Branchial-bihangcii iiro stora, ovala och till 

 Ulltalet fem par, samt saknas vid del första och sjunde benparet. 



Storleken är omkring åtta m.m. 



Denna art har hittills l)lif\it tagen endast uti Östersjön. 



2. Pon- 



