SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 49 



2. Pontoporeia furcigera, n. sp. 



Antennaj superiores flagello triarticulato instructae, Segmentum abdominis quartum 

 processum magnuin, apice furcatum supra emittens. Appendix caudalis fere ad basin fissa. 



Habitat rarissiina in sinu Gullmarsfjorden Bohusige. 



Beskiifning: Kroppen är äfven hos denna ait temligen hög och har ryggen slät, med undantag af det 

 fjärde abdoininal-segmentct, hvilket pä den öfre sidan bär en ganska stor, på sidorna något hoptryckt process, sora 

 är delad uti tva grenar, hvilka äro nästan lika långa som sjcllva processen. Den ena grenen är rigtad framåt, 

 den andra bakåt. 



De öfre antennerna äro obetjdligt kortare än de undre, och nå knappt till det tjerde segmintet af thorax. 

 Skaftet är tjockt ', med den första leden mvckct större än den andra, som är större än den tredje. På den undra 

 sidan äro de försedda med någia cilierade borst. Svepan är kortare iin skaftet, och består af sju leder. Bisvepan 

 (fig. 8, b.) är liten ocli består af tre leder, af hvilka den första är mycket större än de två följande, bred och lika 

 lång som den första leden af svepan. De undre antennernas svepa består af nio leder. 



Mundelarnc öfverensstänima i det närmaste med dem af den föregående arten. 



Det fiirsta benparet är starkt, och har den Ijerde leden temligen stor och bred, samt den femte, som är 

 ungefär lika lång med den fjerdc, nästan af triangulär form. Det andra benparet (fig. 8, c), som är längre och 

 spensligare än det första, har den fjerde leden längre och större än den femte, hvars främre kant är l)ågböjd och 

 den bakre något inböjd eller rät, rned den nedre vinkeln något utdragen. Klon (tig. 8, d.) är kort och tjock. Det 

 tredje och fjerde benparet (fig. 8, e) öfvcrensstamraa i det närmaste med samma benpar af den föregående, men 

 lederna äro smalare. Afven de tre följande beii])are,n likna desamma af 1*. aftinis. 



Epimercrna äro höga och uti den undre kanten försedda med cilierade borst. Det tredje abdominal-seg- 

 mentets bakre och undre vinkel är rät och bildar ej någon tand. Det sjette paret af abdomens ben (fig. 8, f.) 

 har grenarne korta och plattade, den yttre något längre än den inre. Caudal-bihanget (fig. 8, g.) är kort och 

 bredt samt kliifvet mycket djupt. Dess flikar äro i spetsen trubbiga. Djurets storlek är omkring sju ni.m. 



Af denna art har jag endast erhållit ett enda exemplar, uti Gnllmars-ljordin i Bohuslän. Den tyckes vara 

 mycket sällsynt, enär jag, oaktadt flitigt sökande efter densamma, ej har anträffat flera '. 



Gen. 4. GAM.MARUS (Fabricius). 



Corpus magi.s minusve compressum. Antonna? superiores pedunculo gracili, elongato, 

 et flagello appendiciiliiri instructa?. Mandibula?, inter se similes, ramis duobns et palpo 

 triarticulato instructtr. Palpus maxilkv prinii paris e duobus articulis, idem pedum ma- 

 .xillariuin ex articulis cjuatuor compositus. Pedes primi secundique paris articulo quarto 

 extreniitati superiori articuli quiiiti aftixo, et manu subcheliforini arraati. Omnes pedes 

 tlioracis unguibus ariuati. Tria paria posteriora pedum thoracis postice gradatiin longiora. 

 Pedes abdominis ultimi paris biramei, ramis eomplanatis, lamellosis, abdomine multo bre- 

 vioribus. 



Hos detta .sliigte iiro de öfre antennernas skaft smalare och längre än hos de före- 

 gående af denna familj. De äro försedda med bisvepa och fastade på hufvudets främre 

 ända. Maiidiblerna, som äro lika med hvarandra, hafva en yttre och en inre gren, en 

 tuggknöl och en treledad palp. Den första maxillens palp består af tvä leder, och maxil- 

 larbenens af f\ra. De två första benparen äro försedda med griphänder, och alla benen 



' Pä figuren iir det något \"w smalt. 



' Kröyeus Pontoporeia finiorata, iif hvilken jng sett ett typ-exemplar, synes stå temligen nära denna, som 

 cniedlcrtid visar några olikheter, hvilka tyckas berättiga till att uppföra den såsom en egen art. Den har 

 tre leder uti bisvepan, men Pontop. femorata endast tvä. Detta förhållande måste här betraktas såsom af 

 vigt, ehuru man vanligen ej bör fästa sig mycket vid ledernas antal i sveporna. P. furcigera är nemligen myc- 

 ket mindre än P. femorata, och hos individer af samma art har jag alltid funnit, att ledernas antal uti sve- 

 porna ökas och minskas med djurets storlek. Afven den gaiiel-lika processen på abdomens fjerde segment är 

 betydligt större än hos P. femorata. 



K. vet. Akail. IlJtidl B. 3. No 1. 7 



