SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 57 



Det första Ijenparet är mindre än det andra. Hos hannen ar dess femte led eller handen kortare än den 

 Ijerde, nästan triangulär, och har uti den undre kanten en djup inskärning eller biigt, som gar bakifrån uppåt och 

 framåt. Inuti denna bugt är klon fästad Dess öfre del är bred och tjock, men den nedre eller spetsen är be- 

 tydligt smalare, samt något krökt. Den bakre och nedre vinkeln af den femte leden är afrundad och tätt besatt 

 med borst. Det andra benparet hos hannen har den tredje ledens bakre vinkel utdragen till en skarp spets. Dess 

 femte led, eller handen, är mycket stor, nästan triangulär, med den undre kanten, som är slät, längst. Pä dess 

 inre sida tinnes ett veck eller en fåra, uti hvilken den långa, spetsiga och böjda klon upptages, då den böjes till 

 handen. På ledens bakre kant sitta glesa borst. Honans första benpar, som är mindre än det andra, har den 

 femte leden kortare än den fjerde, aflång och med den undre kanten tvärt afstynipad. Klon är liten, och lika 

 läng med den femte ledens undre kant. Hennes andra benpar är betydligt mindre än samma benpar hos hannen. 

 Dess femte led är äggrund eller oval, och väpnad med en lång och spetsig klo. Det tredje och tjerde benparet, 

 af livilka det tiedje är något kortare än det fjerde, äro spensliga. De tre sista parens första led är bred och i 

 den bakre kanten crenelerad, samt i den friimre försedd med korta tornar. 



Epiniererna äro höga, och i det närmaste af samma form som hos G. obtusatus. Det femte och sjette 

 parets äro, liksom hos den föregående, genom en bugt uti den undre kanten, delade i tvä afrundade lober, en 

 främre och mindre samt en bakre och större. Hos honan hafva del sjette parets epimerer den främre fliken nedåt 

 utdragen till en läng, bakåt böjd och i spetsen afrundad process. 



De tre fiirsla abdominal-segnicnternas undre kanter äro fint crenelerade och det andras och tredjes bakre 

 vinkel utlijper uti en skarp spets. Det Ijerde abdominal-segmentet har den bakre kanten af ryggen väpnad med 

 en skarp tand. Det femte segmentet har på samma ställe två små tiinder, och vid hvardera af dessa ett litet borst. 

 Det fjerde och femte paret af abdomens ben nå lika långt bakåt, och hafva grenarne lika långa samt pä den öfre 

 sidan och i spetsen vä|)iKi(le med tornar. Det sjette paret når med basal-leden lika långt bakåt som de två före- 

 gående parens grenar, och har den yttre grenen liingre än basal-leden, temligen smal, viipnad med tornar, isyn- 

 nerhet i den inre kanten och i spetsen. Den inre grenen är deremot mycket liten och i spetsen försedd med ett 

 par långa borst. Caudal-bihanget består af tvä korta, tillspetsade, i spetsen och pä den öfre sidan med tornar 

 väpnade Hikar. 



Dess storlek är omkring tio mm. Till färgen är den brun. Branchiul-bihangen förhålla sig såsom bos 

 den föregående arten. 



Denna art har hittills icke blifvit anträffad pä något annat ställe vid våra kuster än uti Öresund. 



Aumurkning : A. Costa ' upptager uti sitt arbete öfver Neapels Amphipodcr en art under namn af Mclita 

 palmata, som synes öfverensstämma mycket nära med vår Gammarus palmatus, med undantag af de öfre antenner- 

 na, som sägas vara unisetx eller utan bisvepa. Ifall detta veikligen är förhållandet, och icke beror på mindre 

 noggrann undersökning, enär bisvepan är liten och sålunda lätt kan förbises, blir det svårt att säkert afgöra, hvil- 

 ken af dessa två, Melita palmata, Costa, eller denna Gammarus palmatus, är den egentliga Cancer palmatus, 



MONTAGU. 



8. Gammarus SundevalU, Rathke. 



Oculi rotundi, niediocris magnitudinis. Antennae superiores inferioribus breviores. 

 Mas articulo quiiito pediiiii sccundi paris oblongo-ovato , eodeia articulo priuii paris miilto 

 majoir, hvvi, valde piloso, dciitibus destituto. Feiiiiiia articuli.s quiiitis pcduin primi se- 

 cundique paris oblongis et augustis. Seginenta abdoiuinis (luartuni et quintum margine 

 posteriore dentibus dorsi ternis aut quaternis acutis arniata. Pcdes abdominis sexti paris 

 ramis lanceolatis, fere teqiialibus. Appendix caudalis profundissime fissa. 



(iammarus Suudevalli. KathkE: Aela Acad. Leopold , T. XX, p. 6.5, tab. Ill, tig. 2. 

 •I » W LiL.iEBORG: Kongl. Vetensk. Akad. Handl. 18.53, p. 4.54. 



Habitat ad öras occidentales a Molde ad Bohusiam usque, ubi vulgaris. 



Beskriliiing: Kroppen är hög och lioptiyckt. Hufvudets främre kant utlfiper ieke uti något rostrum, men 

 dess sidokant bildar nedtill en alrumlad lob , som i midten har en liten inskärning. Ögonen äro runda oeli af 

 medelmåttig storlek De öfie antennerna iiro mycket kortare än de undre, och nå löga längre fram än de undres 

 skaft. Den första leden af de öfres skaft är lika linig eller något kortare, men tjockare än den andra, samt betyd- 

 ligt längre än den tredje. Svepan består af omkring aderton leder och bisvepan af två. Processen, som utgår 

 från de undre antennernas andra led, är stor och mer än hällten så lång som den tredje leden, hvilken är mycket 

 kortare än den fjerde, som äter är kortare än den femte. Deras svepa består af omkring 24 leder, och hela an- 

 tennen når, om den lägges tillbaka, till abdomens början. 



' Memorie della Realc Aecademia dellc Scienze di Napoli, 1852, p. 192, tab. II, fig. 4. 



E. Vet. Akad Hanil. B. 3. N n 1. 





