58 RAGNAR M. BKUZ ELI US. 



Mundclarne öfvcrensstämmn i det närmaste med dem af Gammaius locusta. Den första maxilluns yttre 

 skifva ill" väpnad med lvii<5reniga grofva tornar. Mnxillarbenens pnlpcr äro ej särdeles starka. 



Det första benparet lios hannen är betydligt mindre än det andra och liar den femte leden, som är niigot 

 smalare och längre iin den fjirde, atläng, smal och något b(ijd. Dess klo är stark och i den concava kanten väp- 

 nad med 5 — 6 spetsiga tänder och iirtgra borst. Det andra benparets femte kd är deremot mycket stor, nästan 

 lika län"- som benets öfriga leder tillhopa, aHångt äggrund, dock med den främre kanten rät. Den bakre kanten, 

 som saknar tänder och knölar, är jeratc den inre sidan besatt med en miingd mycket länga och cilierade borst. 

 Klon är stor, slät och spetsig, och lägges upp till handens inre sida oeh ej till den bakre kanten, såsom det van- 

 ligen är förhålliindet. Honan, som är något mindre än hannen och har kortare antenner, har det första oeh andra 

 benparet nästan lika stora oeh deras femte led smal och aflång, af samma form, som samma led af hannens första 

 benpar. Det tredje och Ijerde benparet äro af vanlig form. De tre sista benparen på thorax hafva den första 

 leden ej siirdeles bred, utan aflång och i den bakre kanten fint tandad. Epimererua äro ej så höga som hos de 

 tvä föregående arterna, samt nästan af rectaiigulär form. 



De tre första segmcnterna af abdoinen bafva den bakre och undre vinkeln utdragen til! en skarp spets. 

 Det fjerde och femte abdomiiial-segmentct hafva ryggens bakre kant i midten försedd med 3 — 4 spetsiga tänder, och 

 det sjette segmentet har uti den bakre kanten ett par längre tornar. För öfrigt saknas tänder eller tornar på 

 sefinenterna. Det fjerde och femte paret af abdoinens ben, hvilkas grenar äro lika långa, nå båda lika långt 

 bakåt oeh något utöfver det sista parets basnl-leder. Det sjette parets grenar, som äfven äro lika långa, äro gan- 

 ska stora, laiicettlika, och i kanterna väpnade med tornar. Caudal-bihanget är klufvet uti tvenne, nästan äggrunda 

 flikar, hvilka i spetsen bära några borst. Branchial-biliang finnas vid alla benparen utom det första oeh sjunde. 



Dess storlek äro omkring åtta m.ra. 



Till färgen är den blekgul, öfverallt beströdd med tättstäende, rödbruna fläckar. Pä de 2 — 3 första thorax- 

 segmenternas rygg finnes en större hvit fläck. Antennerna äro hvitaktiga med bruna tvärband. Honans ägg äro 

 mörkblå Uti ]?ohusliins skärgård är denna art, hvilken K.vniKE först tagit vid Moldc, ganska allmän. 



Den tråfias ibland tång, och oftast jiå tcmligen grundt vatten. 



9. Gammarus assimilis, Liljeborg. 



Oculi rotundi, mediocris inagnitudinis. Antenn» superiorcs inferioribus breviores. 

 Mas articulo quinto pedinn secundi paris eodeni articulo primi paris multo majore, elon- 

 gato, fere rectangulari, postice dentato. Segnienta abdoiiiinis quartuni et quintuui niargine 

 posteriore dorsi dentibu.s ternis aut quaternis aruiata. Pedes abdoniiuis sexti paris ramis 

 lanceolatis fere ajqualibus. Appendi.x caudalis fissa. 



Gammarus assimilis, W. LiljeboRG: Öfvers. af Kongl. Vetensk. Akad. Förhandl. 1851, p. 23. 

 » » n o Kongl. Vetensk. Akad. Haiidl., 1853, p. 445. 



Habitat rarus ad öras Norvegiae et Bohusias. 



Beskrilning af Hannen: Denna art står mycket iiiira Oanimnrus Sundevalli, med hvilken den öfvereiisstäm- 

 mer i de flesta liäiiseeiiden. De öfre antennerna, som nä fiiga liingre fram än de undre antennernas skaft, hafva 

 20 — 22 smala leder i svepan oeh tvä i bisvepan. De undre antennernas svepa består af 30 — 3 4 leder. Det 

 första ben|)aret, som äfven hos denna art iir mycket mindre än del andra, har den femte leden, eller handen, fika 

 lång med den Ijerde leden, men något smalare, afliing, något böjd, mot den nedre ändan tillspetsad och försedd 

 i båda kanter med långa borst. Afven den andra, tredje och Ijerde leden äro väpnade med sädana. Klon är 

 kortare än hälften af den femte leden, spetsig, och i den concava kanten väpnad med 4 — 5 spetsiga och ganska 

 stora tänder. Vid basen af hvarje tand sitter ett fint borst. Det andra benparet har den första leden lång, 

 stark och nedåt tilltagande i bredd, den andra och tredje små, och den fjerde större än dessa, af triangulär form 

 samt i den bakre kanten försedd med borst. Den femte leden eller handen är myckel stor, läng, näslau rectan- 

 gulär, med den bakre kanten kanlen något bågböjd. Den nedre delen af den bakre kanten är urhålkad till en 

 ränna, uti hvilken spetsen af klon upplages. l)en ydre kanten af denna ränna har vid den öfre delen en stor, 

 tvåspetsad tand, oeh öfvergår sedan jeiniit till klons taste, hvaremot den inre kanten har en stor tvä- eller trespet- 

 sod tand just vid klons fäste Der dessa kanter upptill sanimantriifTa, sitter en stor, nedålrigtad tand. från hvars 

 spets utgår en grof torn. Klon iir mycket grof oeh krokig, nu-n ij särdeles spetsig. För ölrigt öfvereiisstänimer 

 denna art, såsom ofvan yttrats, fullkomligt med G. Sundevalli. Honan har jiig ej haft lillfälle att undersöka. 



D(^ss storlek iir ungefär tio ni.m. 



(iainmarus assimilis tyckes vara sällsynt. Framlidne Adjuncten Baron M. DlJBEN har hemfört några exem- 

 lar af densamma ifrån Norriges kust och uti Bohuslän har jag erhållit ett par exemplar. .Vila individer, som jag 

 sett, hafva varit hannar. 



