SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 59 



10. Gammarus Loveni, n. sp. 



Corpus elongatuin, gracile, dorso Isevi, rotundato, epimeris margine inferiore Isevibus. 

 Antennaä superiores inferioribus longiores; inferiores longitudinera pedunculi superiorum 

 aequantes. Pedes primi paris iisdem secundi paris minores, articnlo quinto sive manu tri- 

 angulari. Pedes secundi paris articulo quinto inagno, fere rectangulari, margine inferiore 

 tuberculato. Pedes thoracis quinti, sexti, septimi paris articulo primo angusto, elongato. 

 Pedes abdorninis sexti paris ramis elongatis, subsequalibus. Appendix caudalis profunde 

 fissa. — Fig. 9. 



Habitat in mari Boliusiam alluente, locis profundioribus. 



Beskrifniiig: Kroppen iir lios denna art ovanligt liuigdragcn ocli sraal, med rvggen alldeles slät och utan 

 spSr till köl, tänder eller tornar. HutVudet är af medelmåttig storlek, och dess undre och främre vinkel vid de 

 nndre antennernas bas är uägot spetsig. Ögonen äro sma och runda. 



De öfre antennerna, som nä ungefär till abdomens fjerde segment, äro nästan dubbelt så långa som de 

 undre. Skaftets första led är läng och smal, men något tjockare och kortare än den andra, som är mycket längre 

 än den tredje. Svepan, som är nästan koitare än skaftet, består af omkring 30 leder och bisvcpan af 7 — 8. 

 Skaftet och svepan äro försedda med korta borst. Den tredje leden af de undre antennernas skaft är kortare och 

 något tjockare än den tjerde leden, som är ungefär af samma längd som den femte, och når något fiamom de 

 nfre antennernas första led. Den femte leden når (j till den främre ändan af de öfre antennernas andra skaft-led. 

 De undres svepa, som är något kortare än deras femte led af skaftet, består af 10 — 12 leder, och når ungefär 

 lika långt fram som de öfres skaft. 



Mandiblerna (fig. 9, b.) äro starka, och hafva grenarnes spetsar väpnade med 4 — 5 tänder samt tiiggknö- 

 len hög och ]):d))en ej särdeles grof, med den andra leden liingst och den tredje smal och tillspetsad. Båda dessa 

 leder äro försedda med glesa borst. Den första maxillens (tig. 9, c.) yttre skifva är smal och något inåtböjd, samt 

 i spetsen viipnad med grofva, något biijda tornar (tig. 9, d), hvilka hafva vid spetsen en större och en mindre 

 tand. Palpen når något längre fram än den yttre skifvan. Den inre skifvan är smal, tillspetsad, och i ändan 

 väpnad med 3 — 4 cilierade borst. Den andra maxillens (fig. 9, c.' skifvor äro aflånga, och uti ändarne försedda 

 med tättsittande borst. Maxillarbenens (tig. 9, f.) inre skifva når ungefär sä långt fram som hälften af palpens 

 andra led, och är uti ändan viipnad med borst. Den yttre skifvan, som når nästan till palpens tredje led, har hela 

 dcu inre kanten besatt med grofva, i kanterna tandade tornai- ellir borst (fig. 9, g.). Palpens andra led är 

 längst och jemte de öfriga leilerna försedd med långa borst, af hvilka en del äro i den ena kanten tandade (fig. 

 9, h.). Den öfre liippens undre kant är afrundad, och underläppen (fig. 9, i.) är delad i två stora, afrundade fli- 

 kar, som bakåt utlöpa till två korta processer. Vid den främre delen är denna läpp försedd med tvä små biflikar. 



Det första benpaiet (fig. 9, k.), som är mycket mindre än det andra, har den fjerde leden i det närmaste 

 lika stor som den femte, med den främre kanten fiiga böjd och nedtill utliipande uti en skarp spets, men med den 

 bakre kanten bågböjd. l'ä den yttre sidan saknas niistan alldeles borst, men på den inre finnas flera snedtgflende 

 rader af tiittsiltande, långa, i den ena kanten fint tandade borst, äfvensom af kortare och grofva. Den femte leden 

 ar nästan af triajjgnlär form, med den undre kanten snedt afskuren och viipnad med tättsittande borst och korta 

 tornar. Afven i den frimue och den liakre kanten sitta små knippor af liinga boist. Klon är stark ocli försedd 

 med långa och fina borst nti den convexa kanten, men saknar timder. ])et andra benparets ifig. 9, 1.! fjerde led 

 iir mycket mindre än den femte, och försedd med tiittsittande, tandade borst uti den bakre kanten. Den femte 

 leden är mycket stor, nästan rectangulär, men med den öfre deleu smalare än den nedre. Den nedre kanten, som 

 iir niigot bilgböjd, är försedd med en rad af 7 — 8 smu knölar eller tänder, emellan hvilka sitta kortare tornar och 

 liingre borst. Uti den bakre vinkeln sitter en stark, rät och sjjetsig torn, och den bakre kanten är väpnad med 

 flera små knippor af långa borst. Klon är stark, kiökt och spetsig, samt uti den convexa kanten försedd med 

 glesa borst. Det tredje benparet år något längre än det fjerde, med hvilket det för öfrigt öfverensstämmer. Dess 

 första led är lång och smal, den andra mycket kort; de tre sista lederna äro långa oeli smala, men aftaga utåt 

 'i längd. Klorna äro korta. De tre sista benparen hafva den första leden ovanligt smal och liing, vid den öfre 

 delen något bredare än vid den nedre, oeli nti den bakre kanten försedd med smä tnndrr. Klorna på alla benpa- 

 ren äro leniligen starka, böjda och spetsiga. 



h^pimererna äro sraii, och de Ivii första paren äro något större än det tredje ocdi tjerde. ].)en fiirsta epi- 

 merens frnnire och nedre vinkel utlöper i en skarp spets, men den bakre iir afrundad. De tre följande paren 

 hafva de nndre vinklarne afiundade. Det tjerde parets epinierer halva ej i den bakre kanten någon inskärning, 

 ocii äro mindre än det femte parets, som älven iiro något större än de två sista paren. 



De tre första abdominal-segmenternas bakre och nedre vinkel utlöper i en skarp, bakåtböjd spets. Det 

 fjerde paret af abdomens ben , som äro ganska långa och liafva grenarne lika långa samt på den öfre sidan och i 

 spetsen försedda med tornar, når längre bakåt än det femte paret, som liknar det Ijerde fullkomligt. Det sjette 

 paret (fig. 9, m.) när längre bakåt än de två föregiiende, och har grenariie smala, plattade, nästan lika långa, i 



